Вера Венедикова – Уикипедия
Вера Венедикова | |
българска историчка и етнографка | |
Родена | Вера Тодорова Димитрова |
---|---|
Починала | 1994 г. |
Научна дейност | |
Област | етнография, история |
Семейство | |
Съпруг | Иван Венедиков |
Деца | Катерина Венедикова |
Вера Тодорова Димитрова, по мъж Венедикова, е българска историчка и етнографка.[1]
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Родена е на 27 юли 1916 година в Скопие.[2] През 1938 година завършва Историко-филологическия факултет на университета в Скопие. От 1940 г. е асистентка по етнография в университет в Скопие, а през 1941 – 1944 г. – асистентка в музея в Скопие. От 1945 до 1949 година е асистентка в Народния етнографски музей в София, а в периода 1949 – 1967 г. – научен сътрудник в Етнографския институт с музей при БАН.[1] Занимава се с история на традиционни текстилни занаяти: тъкачеството, мутафчийството. Съпруга е на археолога Иван Венедиков и майка на историчката Катерина Венедикова. Умира през 1999 година в София.
Библиография
[редактиране | редактиране на кода]- Мутафчийският занаят в България. – ИЕИМ, т. 1. 1953, 63 – 142
- Хумата като лекарство. – ИЕИМ, т. 6. 1963, 23 – 59
- Хоризонталният тъкачен стан у българите. – ИЕИМ, т. 7. 1964, 45 – 82
- Дървени свещници в колекцията на Етнографския музей в София. – ИЕИМ, т. 8. 1965, 219 – 230
- Принос към изучаване на тъкачеството, в: Езиково-етнографско изследване в памет на акад. Стоян Романски, 1960, София, 651 – 655.
- Тъкани и тъкачни техники от Югоизточна и Северозападна България, (съветник) 1967, 87 с
Бележки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ а б Вера Тодорова Венедикова – профил, istoria.bg
- ↑ Чолов, Петър. Български историци. Биографично-библиографски справочник. София, Академично издателство „Проф. Марин Дринов“, 2010. ISBN 978-954-322-149-3. с. 59.