Леополд IV Хабсбург – Уикипедия
Леополд IV Хабсбург | |
херцог на Австрия | |
![]() | |
Роден | 1371 г. |
---|---|
Починал | |
Погребан | Свети Стефан, Виена, Австрия |
Управление | |
Период | 1386 – 1406 |
Наследник | Фридрих IV |
Други титли | граф на Тирол |
Семейство | |
Род | Хабсбурги |
Баща | Леополд III Хабсбург |
Майка | Верде Висконти |
Братя/сестри | Вилхелм Фридрих IV Ернст Железни |
Съпруга | Катарина Бургундска (1393) |
Леополд IV Хабсбург в Общомедия |
Леополд IV Дебелия (на немски: Leopold IV der Dicke; * 1371; † 3 юни 1411, Виена), от Леополдинска линия на фамилията Хабсбург, е от 1386 г. херцог на Австрия, от 1396 г. граф на Тирол, от 1406 г. херцогски регент на Австрия.
Произход и регентство
[редактиране | редактиране на кода]Той е вторият син на херцог Леополд (1351 – 1386) и Виридис Висконти (1350–Милано), дъщеря на херцог Бернабо Висконти от Милано.
През 1386 г. баща му е убит в битката при Семпах. Опекун на малолетните Вилхелм, Леополд, Ернст и Фридрих става техният чичо Албрехт III († 1395).[1]
Управление
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/0/0d/Leopold_IV%2C_Duke_of_Austria.jpg)
- Леополд е от 1386 до 1396 г. херцог на Австрия.
- Между 1396 и 1406 г., по времето на управлението на по-големия му брат Вилхелм, той управлява Горна Австрия (Тирол и Предна Австрия).
Взаимоотношения с крал Рупрехт
[редактиране | редактиране на кода]На 2 юли 1401 г. е в Майнц между Леополд и крал Рупрехт е уговорен брак между брата на Леополд Фридрих IV и дъщерята на Рупрехт Елизабет. През есента на същата година Леополд подкрепя Рупрехт в италианската му експедиция, където е заловен от миланците след битка край Бреша. Предполага се, че поради семейните му връзки с херцога на Милано, той е освободен три дни по-късно и след това се връща в своите владения.
Леополд като политик след смъртта на Албрехт IV и Вилхелм
[редактиране | редактиране на кода]Когато братовчед му Албрехт IV умира неочаквано през 1404 година, Леополд „кандидатства“ за настойничество своя малолетен племенник Албрехт V, но Вилхелм надделява над него.[2] Когато Вилхелм на свой ред умира също неочаквано и без потомци през 1406 година, той претендира за регент като старши в Хабсбургския дом и се опитва да поеме еднолично управлението, поради което влиза в сериозен конфликт с брат си Ернст Железни, който претендира също за сърегент.[3] Арбитражното решение от 14 септември 1406 година относно провинциалните владения и за регулиране на ситуацията до пълнолетие на Албрехт V е само временно успешно. През зимата на 1407 година започва открита война в централните австрийски земи между Леополд и Ернст, в която взема страна и Градският съвет на Виена, който по това време представлява най-важният град в херцогството на Австрия. Наемни унгарски и моравски войски, местни благородници се включват във войните действия, които имат разрушителни последици.[4]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/78/WEISS%281872%29_p119_Hinrichtung_des_B%C3%BCrgermeisters_Konrad_Vorlauf.jpg/220px-WEISS%281872%29_p119_Hinrichtung_des_B%C3%BCrgermeisters_Konrad_Vorlauf.jpg)
След като двамата най-накрая сключват мир на 14 януари 1408 година и Леополд поема контрола над Херцогство Австрия, той осъжда на смърт виенския кмет Конрад Форлауф и съветниците Ханс Рох и Конрад Рамперсторфер, подкрепящи Ернст. След съмнителен процес на пазара във Виена, кметът е обезглавен публично.
След продължителни преговори, в които участват благородниците, крал Сигизмунд след избирането му решава, че Леополд и Ернст трябва да упражняват настойничеството на Албрехт V заедно до навършване на пълнолетие, при което на Албрехт е разрешен собствен двор и като дата за достигане на възрастта на пълнолетие е установен 24 април 1411 година. Тази дата отминава без Леополд и Ернст официално да се оттеглят от настойничеството. Затова представители на Долна Австрия успяват тайно да отвлекат Албрехт V с негово съгласие, за да присъства на парламента в Егенбург и му отдават почит там като суверен. Малко по-късно Леополд IV умира, очевидно изненадващо, във Виена.[5][6]
Брак и наследник
[редактиране | редактиране на кода]Леополд се жени през 1393 г. за принцеса Катарина Бургундска (* 1378; † 1425), дъщеря на херцог Филип Смели от Бургундия и съпругата му графиня Маргарета от Фландрия. Бракът е бездетен.
Неговият наследник в Тирол е брат му Фридрих. Вдовицата му се омъжва през 1414 г. за Максимилиан Смасман фон Раполтщайн († ок. 1450) и няма и с него деца.
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Franz von Krones: Leopold IV. (Herzog von Österreich, Steiermark, Kärnten und Krain). In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 18, Duncker & Humblot, Leipzig 1883, S. 395 – 398. == Управление ==
- ↑ Alois Niederstätter: Österreichische Geschichte 1278 – 1411, 2001, S. 197.
- ↑ Die Rolle, die sein anderer Bruder in diesem Konflikt spielte, wird in der Literatur unterschiedlich gesehen. Einerseits soll Friedrich Ernst gegen Leopold unterstützt haben, andererseits soll er sich die Herrschaft über Tirol gesichert haben, nachdem er seit 1404 bereits weite Teile der Vorderen Lande regierte. Es entsteht sogar der Eindruck, dass er vielleicht überhaupt nicht an den Auseinandersetzungen beteiligt war.
- ↑ Белър, Стивън: „Кратка история на Австрия“, книгоиздателска къща Труд, София, 2009 година, стр.32 ISBN 954-528-940-6
- ↑ Alois Niederstätter: Österreichische Geschichte 1278 – 1411, 2001, 197ff.
- ↑ Белър, Стивън: „Кратка история на Австрия“, книгоиздателска къща Труд, София, 2009 година, стр.32 ISBN 954-528-940-6
- Paul Uiblein: Leopold IV.. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 14, Duncker & Humblot, Berlin 1985, ISBN 3-428-00195-8, S. 289 f. (Digitalisat).
- Constantin von Wurzbach: Habsburg, Leopold IV. der Dicke. In: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. Band 6, Verlag L. C. Zamarski, Wien 1860, S. 414 – 416.
|