Стоян Бъчваров (актьор) – Уикипедия
- Вижте пояснителната страница за други личности с името Стоян Бъчваров.
Стоян Бъчваров | |
български актьор | |
![]() Стоян Бъчваров, около 1915 г. Източник: ДА „Архиви“ | |
Роден | |
---|---|
Починал | |
Семейство | |
Уебсайт | |
Стоян Бъчваров в Общомедия |
Стоян Бъчваров е български драматичен актьор, един от пионерите на българския национален театър, той е директор на театър, режисьор и актьор. Родът му е от Медвен, Котелско.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/BASA_581K-1-17_Theater_of_Anton_Strashimirov_and_Stoyan_Bachvarov-1909.jpg/220px-BASA_581K-1-17_Theater_of_Anton_Strashimirov_and_Stoyan_Bachvarov-1909.jpg)
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Завършва мъжката гимназия във Варна. Заедно с Петър Стойчев основава драматична трупа в същия град,[1] след което специализира театрално изкуство в Москва и Мюнхен (1908).
Пътувал е из България с „театъра на В. Чернодрински“ и със „Съвремнния театър“ (1905, 1919 – 1920). Бил е режисьор в трупата „Смях и сълзи“ (1910). Играл в Народния театър в София (1904, 1907, 1909, 1911 – 1918, 1924 – 1930, 1937 – 1948), а през 1921 създава Варненския общински театър, днес носещ неговото име.
Във Варна той събира трупа и репетициите започват на 13 февруари 1921 г. Първата премиера е на 12 март. Спектакълът е „Инстинктът“ на Анри Кестмекер. След него поставят „Врагове“ на Максим Горки, „Фарисеи“ на Бърнард Шоу, „Жестокият благодетел“ от Карло Голдони. Една от най-силните и най-обсъждани роли на Стоян Бъчваров остава тази на Едип.
След смяната на властта в общината, Бъчваров е освободен от длъжност. Той остава във Варна и заедно с повечето от актьорите от трупата си поставят пиеси на сцената на зала „Ранков“. Наричат се Театър „Пробуда“.
Връщат го в общинския театър за кратко през 1922 г. по времето на Златан Бръчков. След 9 юни 1923 г. Стоян Бъчваров окончателно е принуден да напусне и театъра, и града.
Директор на Окръжния театър в Русе (1931). Артист в Драматичен театър - Пловдив (1936).
Участва в основаването на САБ. Умира в София през 1949 г.
По-важни негови роли са Тартюф („Тартюф“ от Молиер), Щастливцев („Лес“ от А. Н. Островски), Лука („На дъното“ от Максим Горки) и други. Постижения са участията му в киното – Хитър Петър в „Хитър Петър и Настрадин Ходжа“ (1939) и Хаджи Генчо в „Българи от старо време“ (1945, режисьор Д. Минков) и други.
Семейство
[редактиране | редактиране на кода]Женен е за Николина (Коля) Бъчварова, също актриса. Заедно имат 2 деца – Вили и Крум.
Братът на Стоян Бъчваров, Димо е първият кмет на село Медвен след Освобождението. [2]
Правнук на Стоян Бъчваров е известният актьор Ути Бъчваров – театровед, и водещ на кулинарното предаване „Вкусно“. Внучка Галя Бъчварова-театровед, редактор и основател на ТВ Театър. Внук – Стоян (Румен) Бъчваров – актьор.
Галерия
[редактиране | редактиране на кода]- В ролята на Епиходов във „Вишнева градина“ от Антон Чехов.
- В ролята на Винкелмон в „Бой на пеперуди“ от Херман Зудерман.
- В ролята на Първи гробар в „Хамлет“ от Уилям Шекспир.
Награди и отличия
[редактиране | редактиране на кода]- Народен артист (1947)
Театрални роли
[редактиране | редактиране на кода]- „На дъното“ от Максим Горки – Лука
- „Тартюф“ от Молиер – Тартюф
- „Лес“ от А. Н. Островски – Щастливцев
Филмография
[редактиране | редактиране на кода]Година | Филми/Сериали | Роля | Премиера |
---|---|---|---|
1945 | Бойка | дядо Иван | 13 април 1947 г. |
1945 | Българи от старо време | хаджи Генчо | 12 ноември 1945 г. |
1939 | Настрадин Ходжа и Хитър Петър | Настрадин Ходжа | 6 февруари 1939 г. |