Brandmoos und Hauerin
Brandmoos und Hauerin | |
![]() | |
Poziția | ![]() ![]() |
---|---|
Coordonate | 49°01′48″N 12°33′04″E / 49.0301°N 12.551°E |
Suprafață | 90 ha[1] ![]() |
Înființare | martie 2001 ![]() |
Cod Natura 2000 | DE6941302 ![]() |
Modifică date / text ![]() |
Brandmoos und Hauerin este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC[2], sit de importanță comunitară — SCI) din Germania întinsă pe o suprafață de 90,25 ha, integral pe uscat.
Localizare
[modificare | modificare sursă]Centrul sitului Brandmoos und Hauerin este situat la coordonatele 49°01′45″N 12°34′51″E / 49.0292°N 12.5808°E.
Înființare
[modificare | modificare sursă]Situl Brandmoos und Hauerin a fost declarat sit de importanță comunitară în martie 2001 pentru a proteja un număr necunoscut de specii din flora spontană și fauna sălbațică aflate în arealul zonei. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în aprilie 2016[2].[3][4]
Biodiversitate
[modificare | modificare sursă]Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 7 habitate naturale: Formațiuni ierboase bogate în specii de Nardus, dezvoltate pe substraturi silicioase în zone montane (și în zone submontane, în Europa continentală), Fânețe de joasă altitudine (Alopecurus pratensis, Sanguisorba officinalis), Mlaștini oligotrofe degradate, capabile încă de regenerare naturală, Mlaștini turboase de tranziție și turbării mișcătoare, Păduri de fag Luzulo-Fagetum, Mlaștini împădurite, Păduri aluvionare cu Alnus glutinosa și Fraxinus excelsior (Alno-Padion, Alnion incanae, Salicion albae).[4]
La baza desemnării sitului se află un număr nedeclarat de specii protejate.[3]
Note
[modificare | modificare sursă]- ^ https://natura2000.eea.europa.eu/Natura2000/SDF.aspx?site=DE6941302 Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ a b Bayerische Natura 2000-Verordnung vom 19.02.2016, in Kraft getreten am 01.04.2016, veröffentlicht im Allgemeinen Ministerialblatt, 29. Jahrgang, Nr. 3
- ^ a b „Natura 2000 Standard Data Form for Brandmoos und Hauerin”. Accesat în .
- ^ a b „Brandmoos und Hauerin”. biodiversity.europa.eu. Accesat în .