Nicolas Léonard Sadi Carnot
Nicolas Léonard Sadi Carnot | |
![]() Carnot în uniforma École Polytechnique | |
Date personale | |
---|---|
Născut | 1 iunie 1796 Paris |
Decedat | 24 august 1832 Paris, Franța ![]() |
Înmormântat | cimetière ancien d'Ivry-sur-Seine[*] ![]() |
Cauza decesului | cauze naturale (holeră) ![]() |
Părinți | Lazare Carnot ![]() |
Frați și surori | Hippolyte Carnot[*] ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Ocupație | matematician fizician inginer militar[*] inginer ![]() |
Limbi vorbite | limba franceză[1] ![]() |
Activitate | |
Rezidență | Franța |
Domeniu | termodinamică ![]() |
Alma Mater | École polytechnique Conservatoire national des arts et métiers Lycée Condorcet lycée Charlemagne de Paris[*] ![]() |
Conducător de doctorat | Siméon Denis Poisson ![]() |
Cunoscut pentru | Termodinamică Ciclu Carnot |
Modifică date / text ![]() |
Nicolas Léonard Sadi Carnot (n. , Paris, Prima Republică Franceză – d. , Paris, Franța) a fost un fizician și inginer militar francez care, în lucrarea lui din 1824, Reflecții asupra puterii motrice a focului (Réflexions sur la puissance motrice du feu), a dat prima descriere de succes a motoarelor termice, descriere cunoscută azi sub numele de ciclul Carnot, punând astfel bazele pentru a doua lege a termodinamicii.
Sadi Carnot, de la numele poetului persan Saadi din Shiraz, foarte admirat de tatăl său, a fost fiul mai mare al inginerului și matematicianului Lazare Carnot, cunoscut ca „Marele Carnot”, atunci în vârstă de 43 de ani și aflat la culmea carierei sale.[7]
Opera
[modificare | modificare sursă]Nu și-a publicat lucrarea într-un periodic științific ca articol științific, ci sub forma unei mici cărți. El este primul fizician care s-a ocupat de termodinamică, având meritul definirii unor concepte ca randamentul termic Carnot, ciclul termic Carnot și formulării teoremei lui Carnot etc. În opera sa menționată anterior face referire prin denumirea putere motrice la conceptul denumit ulterior de Gaspard-Gustave Coriolis lucru (al forței) și azi lucru mecanic.
Astfel, Carnot a determinat echivalentul mecanic al căldurii, ceea ce a însemnat recunoașterea posibilităților de transformare a căldurii în mișcare mecanică, stabilind legile termodinamicii.
- fr S. Carnot, Réflexions sur la puissance motrice du feu (1824), Blanchard, 1953
Bibliografie
[modificare | modificare sursă]- D Geană, Termodinamică chimică. Teoria echilibrului intre faze și chimic, Editura Politehnica Press, 2003
- Les débuts de la thermodynamique - D.S.L Cardwell in La Recherche en histoire des sciences, Le Seuil - La Recherche, 1983 (ISBN 2-02-006595-9) ;
- Carnot & la machine à vapeur, Jean-Pierre Maury - Collection Philosophies, Presses universitaires de France (1986) 128 pp. (ISBN 2-13-039880-4). Histoire du développement des machines à vapeur depuis leur naissance au XVIIe siècle jusqu’aux travaux théoriques de Carnot
- Victor Brodiansky, Sadi Carnot 1796-1832 : Réflexions sur sa vie et la portée de son œuvre, Presses Universitaires de Perpignan (26 septembre 2006) (ISBN 2-914518-86-2)
- Collectif, Sadi Carnot et l’essor de la thermodynamique, CNRS Éditions (1er Septembre 1998) (ISBN 2-222-01818-8)
- Gaston Bachelard, La formation de l'esprit scientifique, Bibliothèque des textes philosophiques, VRIN (ISBN 2-7116-1150-7)
- Bertrand Gille : (s. dir.), Histoire des techniques, Gallimard, coll. « La Pléiade », 1978 (ISBN 978-2-07-010881-7);
- Jacques Grinevald, « Un manuscrit inédit de Sadi Carnot », Sadi Carnot et l’essor de la thermodynamique, Colloque international du CNRS, École Polytechnique, 11-13 juin 1974. Paris, Éd. du CNRS, 1976, p. 383-395. (Manuscrit concernant l’économie politique transcrit par J. Grinevald, republié dans Sadi Carnot, Réflexions sur la puissance motrice du feu, édition critique… par Robert Fox, Paris, J. Vrin, 1978. 22 cm, 371 p., ill.)
- Jacques Grinevald, « La Révolution carnotienne. Thermodynamique, économie et idéologie », Revue européenne des sciences sociales et cahiers Vilfredo Pareto, no 36, Paris, P.U.F., 1976, p. 39-79.
Note
[modificare | modificare sursă]- ^ Autoritatea BnF, accesat în
- ^ a b Autoritatea BnF, accesat în
- ^ a b MacTutor History of Mathematics archive, accesat în
- ^ a b Nicolas Leonard Sadi Carnot, Magdeburger Biographisches Lexikon, accesat în
- ^ Nicolas Léonard Sadi Carnot, Brockhaus Enzyklopädie, accesat în
- ^ Marea Enciclopedie Rusă
- ^ În acea epocă era unul din cei cinci membri ai Directoratului.
Legături externe
[modificare | modificare sursă]