Sfânta Clara
Sfânta Clara | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Nume la naștere | Chiara Offreduccio ![]() |
Născută | [5][6][7][2] ![]() Assisi, Umbria, Italia ![]() |
Decedată | (59 de ani)[8][2] ![]() Assisi, Umbria, Italia[9] ![]() |
Înmormântată | basilica di Santa Chiara[*][4] ![]() |
Cauza decesului | cauze naturale[10] ![]() |
Părinți | Ortolana d'Assisi[*][10] ![]() |
Frați și surori | Agnes of Assisi[*][10] ![]() |
Religie | Biserica Catolică catolicism[2] ![]() |
Ocupație | călugăriţă autoare scriitor religios[*] founder of Catholic religious community[*] mistic[*] filozof Poor Clare nun[*] ![]() |
Limbi vorbite | limba italiană[11] limba latină ![]() |
Venerație | |
Canonizată | , Papa Alexandru al IV-lea |
Sărbătoare | 11 august[1] ![]() |
Apartenența | Ordinul clariselor[2] ![]() |
Patronaje | eye disease[*] orfrevier[*] Obando[*] Santa Clara Pueblo[*] needleworker[*] gilder[*] embroiderer[*] televiziune[3] laundering[*] Ordinul clariselor Assisi[4] Florența[4] ![]() |
![]() | |
Modifică date / text ![]() |
Sfânta Clara (n. , Assisi, Umbria, Italia – d. , Assisi, Umbria, Italia) a fost întemeietoarea ordinului clariselor, atașat ordinelor franciscane. Orașul Santa Clara îi poartă numele.
Viața
[modificare | modificare sursă]Clara sau Chiara a fost fiica nobilului italian Favarone di Offreduccio di Bernadino. Fiind influențată de spiritualitatea lui Francisc de Assisi, părăsește bunăstarea din casa părintească, urmând pilda și învățătura lui Isus, își trăiește viața în sărăcie.
Împreună cu Francisc de Assisi întemeiază în fața porților orașului Assisi, azilul pentru femei „San Damiano”. Până în ziua morții sale, Clara a trăit o viață sfântă, modestă în sărăcie și plină de privațiuni după legile severe ale clauzurii, stabilite de ea.
Ordinul Clariselor a primit confirmarea regulilor de viață monastică, din partea Bisericii, pe data de 9 august 1253, cu doar două zile înainte de moartea fondatoarei.[12]
A fost canonizată la doi ani după moartea ei.
La 14 februarie 1958 papa Pius al XII-lea a declarat-o patroană a televiziunii deoarece, țintuită la pat de boală în chilia ei, Clara a putut vedea slujba ținută în biserică în noaptea de Crăciun în 1252, eveniment considerat ca „o experiență de televiziune mistică”.[13]
În acea noapte, evenimentul a fost aflat cu uimire de celelalte călugărițe, care participaseră la slujbă în biserică, când Clara le-a descris în amănunt tot ce s-a petrecut în timpul slujbei, spunând că Dumnezeu i-a ascultat rugăciunile și a putut vedea proiectate pe pereții chiliei scene ale ceremoniei, simultan cu desfășurarea acestora în biserică. Situația s-a repetat la moartea lui Francisc de Assisi, când Clara a participat, în același fel, la ceremonia funebră a acestuia.[14]
Sărbători
[modificare | modificare sursă]- în calendarul romano-catolic: 11 august
- în calendarul lutheran: 11 august
- în calendarul anglican: 11 august
Note
[modificare | modificare sursă]- ^ Calendarium Romanum, p. 29
- ^ a b c d e f https://encyklopedia.pwn.pl/haslo/Klara-z-Asyzu;3922674.html Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ https://stacja7.pl/swieci/sw-klara-asyzu-sredniowieczna-patronka-telewizji/ Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ a b c https://brewiarz.pl/czytelnia/swieci/09-24c.php3 Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ a b Dizionario Biografico degli Italiani
- ^ a b „Sfânta Clara”, Gemeinsame Normdatei, accesat în
- ^ a b BeWeB, accesat în
- ^ a b BeWeB, accesat în
- ^ http://www.santiebeati.it/dettaglio/24000 Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ a b c https://brewiarz.pl/czytelnia/swieci/08-11a.php3 Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ CONOR.SI[*] Verificați valoarea
|titlelink=
(ajutor) - ^ Sărbătoare la mănăstirea surorilor clarise urbaniste
- ^ Santa Chiara patrona della televisione
- ^ Santa Chiara d’Assisi
Bibliografie
[modificare | modificare sursă]- Sfânta Clara din Assisi, 238 pagini, traducere de pr. Eduard Ferenț, Colecția „Viețile sfinților”, Editura Sapientia, 2009, ISBN: 978-973-8980-59-4
- Ștefan Acatrinei, Sfântul Francisc și Sfânta Clara. Model paradigmatic în urmarea lui Cristos, 268 pagini, Editura Editura Serafica, 2006, ISBN: 978-973-7820-40-2
Legături externe
[modificare | modificare sursă]- it Scrieri
- Viețile sfinților (profamilia.ro) Arhivat în , la Wayback Machine.
- en Enciclopedia catolică (newadvent.org)
- it Sfinți și fericiți (santiebeati.it)
- it Viețile sfinților (enrosadira.it)
- es Enciclopedia catolică, versiunea spaniolă (enciclopediacatolica.com)
- es Viețile sfinților (corazones.org)