Édouard Estaunié – Wikipedia
Édouard Estaunié | |
![]() Édouard Estaunié, 1923. | |
Född | 4 februari 1862[1][2][3] Dijon, Frankrike |
---|---|
Död | 2 april 1942[4][5][6] (80 år) Paris |
Medborgare i | Frankrike |
Utbildad vid | École polytechnique Télécom Paris École libre des sciences politiques ![]() |
Sysselsättning | Ingenjör, författare |
Befattning | |
Stol nummer 24 i Franska akademien (1923–1942)[7] Société des gens de lettres ordförande (1926–1929)[8] | |
Noterbara verk | neologism |
Maka | Jeanne Estaunié |
Föräldrar | Antoine Estaunié |
Utmärkelser | |
Botta-priset (1897) Prix Femina (1908) Prix Alfred Née (1919) Kommendör av Hederslegionen[9] | |
Redigera Wikidata |
Édouard Estaunié, född 4 februari 1862 i Dijon, död 1 februari 1942 i Paris, fransk författare, medlem i Franska akademien 1923.
Estaunié inledde sin yrkeskarriär 1886 som tjänsteman i post- och telegrafverket, efter studier på École Polytechnique i Paris. Begreppet telekommunikation såg dagens ljus i skrift för första gången 1904 i hans skrift Traité pratique de télécommunication électrique (télégraphie, téléphonie). Hans romaner är starkt socialmoraliska och religiösa.
Bibliografi
[redigera | redigera wikitext]- Un simple (1888)
- Bonne dame (1892)
- L'empreinte (1896)
- Märkt (anonym översättning, Söderström, 1924)
- Le ferment (1899)
- L'épave (1901)
- La vie secrète (1908)
- Det förborgade livet (översättning Axel Claëson, Tiden, 1928)
- Les choses voient (1913)
- Det levande huset (översättning H. Kihlman, Tiden, 1926)
- Solitudes (översättning H. Kihlman, Tiden, 1917)
- De ensamma (1928)
- L'ascension de M.Baslèvre (1919)
- Ansiktet (översättning Axel Claëson, Tiden, 1926)
- L'appel de la route (1921)
- Alla människors väg (översättning Martin Koch, Tiden, 1925)
- L'infirme aux mains de lumière (1923)
- Tels q'uils furent (1924)
- Sådana de voro (översättning Axel Claëson, Tiden, 1927)
- Le labyrinthe (1924)
- Labyrinten (översättning Axel Claëson, Tiden, 1934)
- Le silence dans la campagne (1926)
- En vandrare i natten (översättning Axel Claëson, Tiden, 1929)
- Madame Clapain (1932)
- Madame Clapain (översättning Axel Claëson, Tiden, 1932)
Litteratur
[redigera | redigera wikitext]- Sven Cederblad: Edouard Estaunié, Georges Duhamel: två nutida franska författare (Verdandi, 1931)
Källor
[redigera | redigera wikitext]Bra Böckers lexikon, 1974
Noter
[redigera | redigera wikitext]- ^ SNAC, Édouard Estaunié, läs online, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ Encyclopædia Britannica, Edouard Estaunie, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ Brockhaus Enzyklopädie, Édouard Estaunié.[källa från Wikidata]
- ^ Babelio, Édouard Estaunié.[källa från Wikidata]
- ^ Proleksis enciklopedija, Édouard Estaunié.[källa från Wikidata]
- ^ Bruno Delmas (red.), Annuaire prosopographique : la France savante, Edouard, Louis Marie Édouard Estaunie, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ Franska akademien, läs online, läst: 8 juni 2022.[källa från Wikidata]
- ^ Société des gens de lettres, läs online, läst: 25 juni 2020.[källa från Wikidata]
- ^ Léonoredatabasen, Frankrikes kulturministerium, läs online.[källa från Wikidata]
|