Egenskapsdualism – Wikipedia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/99/Property_dualism.jpg/250px-Property_dualism.jpg)
Egenskapsdualism är ett samlingsnamn för de filosofiska teorier inom kropp-själ-problematiken som hävdar att det endast finns en substans – den fysiska sorten – så finns det två distinkta typer av egenskaper: fysiska egenskaper och mentala egenskaper. Med andra ord är det uppfattningen att icke-fysiska, mentala egenskaper (såsom tankar, fantasi och minnen) finns i, eller naturligt övervakar, vissa fysiska substanser (nämligen hjärnor).
Substansdualism är å andra sidan uppfattningen att det i universum finns två fundamentalt olika typer av substans: fysisk (materia) och icke-fysisk (sinne eller medvetande), och därefter även två typer av egenskaper som finns i de respektive ämnena. Substansdualism är alltså mer mottaglig för sinne-kropp-problemet. Både substans- och egenskapsdualism är motståndare till reduktiv fysikalism.
Ickereduktiv fysikalism
[redigera | redigera wikitext]Ickereduktiv fysikalism är den dominerande samtida formen av egenskapsdualism enligt vilken mentala egenskaper kartläggs till neurobiologiska egenskaper, men inte kan reduceras till dem. Ickereduktiv fysikalism hävdar att sinnet inte är ontologiskt reducerbart till materia, eftersom en ontologisk distinktion ligger i skillnaderna mellan sinnets och materiens egenskaper. Den hävdar att även om mentala tillstånd är fysiska genom att de orsakas av fysiska tillstånd, är de inte ontologiskt reducerbara till fysiska tillstånd. Inget mentalt tillstånd är samma sak som något fysiskt tillstånd, och inte heller är något mentalt tillstånd enbart sammansatt av fysiska tillstånd och fenomen.
Framväxande materialism
[redigera | redigera wikitext]Emergentism är tanken att allt mer komplexa strukturer i världen ger upphov till "uppkomsten" av nya egenskaper som är något utöver (det vill säga inte kan reduceras till) sina mer grundläggande beståndsdelar (se Superveniens). Begreppet Framväxande går tillbaka till slutet av 1800-talet. John Stuart Mill argumenterade särskilt för en emergentistisk uppfattning om vetenskap i sitt arbete från 1843 A System of Logic.
Tillämpad på relationen sinne/kropp är framväxande materialism ett annat sätt att beskriva den ickereduktiva fysikalistiska uppfattningen om sinnet som hävdar att när materia är organiserad på lämpligt sätt (det vill säga organiserad på det sätt som levande människokroppar är organiserade), framträder mentala egenskaper.
Onormal monism
[redigera | redigera wikitext]Många samtida ickereduktiva fysikalister ansluter sig till en position som kallas anomal monism (eller något som liknar den). Till skillnad från epifenomenalism, som gör mentala egenskaper kausalt överflödiga, tror anomala monister att mentala egenskaper gör en kausal skillnad för världen. Positionen lades ursprungligen fram av Donald Davidson i hans rapport Mental Events från 1970, som satsar på ett identitetsanspråk mellan mentala och fysiska tecken baserat på föreställningen om överlägsenhet.
Biologisk naturalism
[redigera | redigera wikitext]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e8/Brain_chrischan.jpg/250px-Brain_chrischan.jpg)
Ett annat argument för ickereduktiv fysikalism har uttryckts av John Searle, som förespråkar en distinkt form av fysikalism som han kallar biologisk naturalism. Hans uppfattning är att även om mentala tillstånd inte ontologiskt kan reduceras till fysiska tillstånd, är de kausalt reducerbara (se kausalitet). Han tror att det mentala i slutändan kommer att förklaras genom neurovetenskap. Denna världsbild faller inte nödvändigtvis under egenskapsdualism och gör honom därför inte nödvändigtvis till en "egenskapsdualist". Han har erkänt att "för många människor" ser hans åsikter och egenskapsdualisternas åsikter mycket lika ut. Men han tycker att jämförelsen är missvisande.[1]
Epifenomenalism
[redigera | redigera wikitext]Epifenomenalism är en doktrin om mental-fysiska orsakssamband som menar att ett eller flera mentala tillstånd och deras egenskaper är biprodukter (eller epifenomen) av tillstånden i ett slutet fysiskt system och inte är kausalt reducerbara till fysiska tillstånd (inte har någon inverkan på fysiska tillstånd). Enligt denna uppfattning är mentala egenskaper som sådana verkliga beståndsdelar i världen, men de är kausalt impotenta, medan fysiska orsaker ger upphov till mentala egenskaper som förnimmelser, vilja, idéer, etc., orsakar sådana mentala fenomen i sig inget vidare - de är kausala återvändsgränder.[2]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/96/Turner_-_Rain%2C_Steam_and_Speed_-_National_Gallery_file.jpg/250px-Turner_-_Rain%2C_Steam_and_Speed_-_National_Gallery_file.jpg)
Positionen tillskrivs den engelske biologen Thomas Huxley (Huxley 1874), som analogiserade mentala egenskaper till visselpipan på ett ånglok. Positionen fann preferens bland vetenskapliga beteendevetare under de närmaste decennierna, tills beteendeismen själv föll över till den kognitiva revolutionen på 1960-talet. Nyligen har epifenomenalism vunnit popularitet bland dem som kämpar för att förena ickereduktiv fysikalism och mentala orsakssamband.
Panpsykistisk egenskapsdualism
[redigera | redigera wikitext]Panpsykism är uppfattningen att all materia har en mental aspekt, eller alternativt, alla objekt har ett enhetligt centrum för erfarenhet eller synvinkel. Ytligt sett verkar det vara en form av egenskapsdualism, eftersom den betraktar allt som att det har både mentala och fysiska egenskaper. Men vissa panpsykister säger att mekaniskt beteende härrör från den primitiva mentaliteten hos atomer och molekyler - liksom sofistikerad mentalitet och organiskt beteende, skillnaden tillskrivs närvaron eller frånvaron av komplex struktur i ett sammansatt objekt. Så länge som reduktionen av ickementala egenskaper till mentala är på plats, är panpsykism inte strikt en form av egenskapsdualism annars är det.
David Chalmers har uttryckt sympati för panpsykism (eller en modifierad variant, panprotopsykism) som en möjlig lösning på det svåra medvetandeproblemet, även om han ser kombinationsproblemet som ett viktigt hinder för teorin.[3] Andra filosofer som har intresserat sig för synen är Thomas Nagel,[4] Galen Strawson,[4][5] Timothy Sprigge,[4] William Seager,[6] och Philip Goff.[7]
Subjektiv idealism
[redigera | redigera wikitext]Subjektiv idealism föreslogs på 1700-talet av George Berkeley, är en ontisk doktrin som direkt motsätter sig materialism eller fysikalism. Den medger inte ontisk egenskapsdualism, men erkänner epistemisk egenskapsdualism och förespråkas sällan av filosofer nuförtiden.
Se även
[redigera | redigera wikitext]Referenser
[redigera | redigera wikitext]- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Property dualism, 25 oktober 2022.
- Churchland, Paul (1984). Matter and Consciousness
- Davidson, D. (1970) "Mental Events", in Actions and Events, Oxford: Clarendon Press, 1980
- Huxley, Thomas. (1874) "On the Hypothesis that Animals are Automata, and its History", The Fortnightly Review, n.s. 16, pp. 555–580. Reprinted in Method and Results: Essays by Thomas H. Huxley (New York: D. Appleton and Company, 1898)
- Jackson, F. (1982) "Epiphenomenal Qualia", The Philosophical Quarterly 32: 127-136.
- Kim, Jaegwon. (1993) "Supervenience and Mind", Cambridge: Cambridge University Press.
- MacLaughlin, B. (1992) "The Rise and Fall of British Emergentism", in Beckerman, et al. (eds), Emergence or Reduction?, Berlin: De Gruyter.
- Mill, John Stuart (1843). "System of Logic". London: Longmans, Green, Reader, and Dyer. [8th ed., 1872].
Noter
[redigera | redigera wikitext]- ^ Searle, John (1983). ”Why I Am Not a Property Dualist”. Arkiverad från originalet den 10 december 2006. https://web.archive.org/web/20061210160023/http://ist-socrates.berkeley.edu/~jsearle/132/PropertydualismFNL.doc. Läst 8 mars 2007.
- ^ Churchland 1984, p. 11
- ^ Chalmers, David J. (2003). ”Consciousness and its Place in Nature”. i Stich, Stephen P.; Warfield, Ted A.. The Blackwell Guide to Philosophy of Mind (1st). Malden, MA: Blackwell Publishing Ltd. ISBN 978-0631217756. http://consc.net/papers/nature.pdf. Läst 21 januari 2018
- ^ [a b c] Goff, Philip; Seager, William; Allen-Hermanson, Sean (2017). ”Panpsychism”. i Zalta, Edward N.. Stanford Encyclopedia of Philosophy. https://plato.stanford.edu/entries/panpsychism/. Läst 15 september 2018
- ^ Strawson, Galen (2006). ”Realistic monism: Why physicalism entails panpsychism”. Journal of Consciousness Studies 13 (10/11): sid. 3–31. http://www.newdualism.org/papers/G.Strawson/strawson_on_panpsychism.pdf. Läst 15 september 2018.
- ^ Seager, William (2006). ”The Intrinsic Nature Argument for Panpsychism”. Journal of Consciousness Studies 13 (10–11): sid. 129–145. https://www.utsc.utoronto.ca/~seager/intnat.pdf. Läst 7 februari 2019.
- ^ Goff, Philip (6 september 2017). ”The Case for Panpsychism”. Philosophy Now. https://philosophynow.org/issues/121/The_Case_For_Panpsychism. Läst 3 oktober 2018.