Pehr Adolf von Bonsdorff – Wikipedia
Pehr Adolf von Bonsdorff | |
Född | 27 oktober 1791[1] Åbo |
---|---|
Död | 11 januari 1839[1] (47 år) Helsingfors |
Medborgare i | Storfurstendömet Finland |
Utbildad vid | Kungliga Akademien i Åbo ![]() |
Sysselsättning | Kemist[2] |
Arbetsgivare | Helsingfors universitet |
Föräldrar | Gabriel von Bonsdorff |
Släktingar | Johan Gabriel von Bonsdorff (syskon) |
Redigera Wikidata |
Pehr Adolf von Bonsdorff, född 27 oktober 1791 i Åbo, död 11 januari 1839 i Helsingfors, var en finländsk kemist, son till Gabriel von Bonsdorff.
Bonsdorff vann den filosofiska graden 1815, blev docent i kemi 1816, adjunkt 1818 och professor 1823. Han hörde till Berzelius mest framstående elever. Han var en bland de verksammaste stiftarna av Finska Vetenskaps-Societeten (1838).
Bland hans arbeten må nämnas de i Kungl. Vetenskapsakademiens handlingar införda uppsatserna Försök att bestämma sammansättningen af de mineralier, hvilka kristallisera i amfibolens form (1821) och Om atmosferiska luftens inverkan vid metallers oxidation (1836, belönad med lindblomska guldmedaljen).
Källor
[redigera | redigera wikitext]- Bonsdorff, Pehr Adolf von i Uppslagsverket Finland (webbupplaga, 2012). CC-BY-SA 4.0
Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från Nordisk familjebok, Bonsdorff, 3. Per Adolf von, 1904–1926.
- ^ [a b] Pehr Adolf von Bonsdorff, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, 1162422727749153-1, läst: 7 mars 2015, licens: CC0.[källa från Wikidata]
|