San Sisto Vecchio – Wikipedia
San Sisto Vecchio | |
Kyrka | |
Exteriören med kampanilen från 1200-talet. | |
Land | ![]() |
---|---|
Län | Lazio |
Ort | Rom |
Trossamfund | Romersk-katolska kyrkan |
Stift | Roms stift |
Församling | Santa Maria in Domnica alla Navicella |
Plats | Via Druso / Piazzale Numa Pompilio |
Invigd | 400-talet |
![]() San Sisto Vecchio avbildad på ett träsnitt från 1500-talet. |
San Sisto Vecchio är en kyrkobyggnad och mindre basilika i Rom, helgad åt den helige påven Sixtus II. Kyrkan är belägen vid Via Druso i Rione Celio och tillhör församlingen Santa Maria in Domnica alla Navicella.[1]
Historia
[redigera | redigera wikitext]San Sisto är en av de första titelkyrkorna och bar ursprungligen namnet Titulus Crescentiae. På 500-talet fördes den helige Sixtus reliker från Sankt Calixtus katakomber till denna kyrka.
Kyrkan byggdes om under påve Innocentius III (1198–1216) och förlänades år 1219 åt den helige Dominicus. På uppdrag av påve Benedictus XIII (1724–1730) restaurerades kyrkan av arkitekten Filippo Raguzzini mellan 1725 och 1727. Raguzzini ritade en ny fasad och försåg interiören med ny dekoration.[2]
Interiör
[redigera | redigera wikitext]Absidens halvkupol och tak är smyckade med fresker från 1700-talet, vilka bland annat framställer den Heliga Treenigheten samt scener ur de heliga Sixtus och Laurentius liv. I absiden finns även freskfragment från 1200-talet.[3]
Titelkyrka
[redigera | redigera wikitext]San Sisto Vecchio stiftades som titelkyrka i slutet av 400-talet.[4]
- Kardinalpräster under 1900-talet
- Giuseppe Antonio Ermenegildo Prisco (1898–1923)
- Vakant (1923–1930)
- Achille Liénart (1930–1973)
- Octavio Antonio Beras Rojas (1976–1990)
- Ignatius Kung Pin-Mei (1991–2000)
- Marian Jaworski (2001–2020)
- Antoine Kambanda (2020–)
Bilder
[redigera | redigera wikitext]
|
Referenser
[redigera | redigera wikitext]Noter
[redigera | redigera wikitext]- ^ ”Chiesa rettoria San Sisto Vecchio a Via Appia” (på italienska). Vicariatus Urbis. Diocesi di Roma. Arkiverad från originalet den 12 augusti 2017. https://archive.is/20170812211303/http://www.vicariatusurbis.org/?page_id=188&ID=849. Läst 12 augusti 2017.
- ^ Lombardi 1993, s. 353.
- ^ Ausenda 2002, s. 522.
- ^ ”S. Sisto” (på italienska). The Cardinals of the Holy Roman Church. Salvador Miranda. Arkiverad från originalet den 12 augusti 2017. https://archive.is/20170812211656/http://www2.fiu.edu/~mirandas/titles-6.htm%23Sisto#Sisto. Läst 12 augusti 2017.
Tryckta källor
[redigera | redigera wikitext]- Ausenda, Marco (2002) (på italienska). Roma (9). Milano: Touring Club Italiano. ISBN 88-365-2541-5
- Lombardi, Ferruccio (1993) (på italienska). Roma: chiese, conventi, chiostri: progetto per un inventario 313—1925. Roma: Edilstampa. OCLC 30727273
- Rendina, Claudio (2000) (på italienska). Guida insolita ai misteri, ai segreti, alle leggende e alle curiosità delle Chiese di Roma. Roma: Newton & Compton. sid. 347. ISBN 88-8289-419-3
- (på italienska) San Sisto all'Appia: notizie storiche e archeologiche: guida alla visita. Roma: Basilica di San Sisto. 1991. OCLC 53540297
Externa länkar
[redigera | redigera wikitext]Wikimedia Commons har media som rör San Sisto Vecchio.