Skálafjørður – Wikipedia
Skálafjørður (IPA: ˈskɔalaˌfjøːɹʊɹ, danska: Skålefjord), är en fjord på sydsidan av Eysturoy på Färöarna som sträcker sig 14 kilometer mot nordväst från samhället Nes, till Skálabotnur längst in i fjorden.
Skálafjørður är Färöarnas längsta fjord. Längs östsidan ligger ett av ögruppens tätast befolkade områden. Den sammanhängande bebyggelsen startar vid Nes i mynningen av fjorden och fortsätter vidare med Toftir, Saltnes, Runavík, Saltangará, Glyvrar, Lambareiði, Søldarfjørður, Skipanes och Gøtueiði till det längst in i fjorden liggande Skálabotnur. På västsidan ligger Skála, Innan Glyvur och Strendur.
Under andra världskriget uppbringades den 20 juni 1940 fyra svenska jagare som ankrat i fjorden av brittiska flottan i den så kallade Psilanderaffären.
Referenser
[redigera | redigera wikitext]Noter
[redigera | redigera wikitext]
Externa länkar
[redigera | redigera wikitext]Wikimedia Commons har media som rör Skálafjørður.
- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från norska Wikipedia (bokmål/riksmål), Skálafjørður, 4 april 2013.