Смирнов Ігор Миколайович — Вікіпедія
Ігор Миколайович Смирнов И́горь Никола́евич Смирно́в | |||||
![]() | |||||
| |||||
---|---|---|---|---|---|
Попередник: | посада запроваджена | ||||
Наступник: | Євген Шевчук | ||||
Народження: | 23 жовтня 1941[1] (82 роки) Петропавловськ-Камчатський, РРФСР, СРСР | ||||
Країна: | СРСР, Придністров'я і Росія | ||||
Релігія: | православ'я | ||||
Освіта: | Національний університет «Запорізька політехніка» | ||||
Ступінь: | доктор економічних наук[d] | ||||
Партія: | Республіка[d] і КПРС | ||||
Шлюб: | Жанетта Миколаївна Лотник | ||||
Діти: | сини Володимир та Олег | ||||
Автограф: | ![]() | ||||
Нагороди: | |||||
|
Ігор Миколайович Смирнов (рос. И́горь Никола́евич Смирно́в; нар. 23 жовтня 1941, Петропавловськ-Камчатський, Російська РФСР) — молдовський політичний діяч російського походження, президент самопроголошеної та невизнаної Придністровської Молдовської Республіки у 1991–2011 рр.
Після закінчення ремісничого училища працював на Златоустовському металургійному заводі, а в 1959–1987 — на заводі Електромашинобудування в місті Нова Каховка.
У 1987–1990 — директор заводу «Електромаш» (Тирасполь). Член КПРС.
З серпня 1989 став на чолі Об'єднаної Ради Трудових Колективів — страйкового комітету тираспольських підприємств. У лютому 1990 його було обрано в Верховну Раду Молдавської РСР. З квітня 1990 голова Тираспольської міської ради народних депутатів, а 2 вересня 1990 проголошений головою верховної ради невизнаної Придністровської РСР.
28 серпня 1991 года виїхав для переговорів до України. Викрадений 29 серпня в Києві молдавськими спецслужбами, доставлений до Кишнівської тюрми.
Обирався президентом невизнаної Придністровської Молдавської Республіки чотири рази (1991, 1996, 2001, 2006), востаннє отримав 82,4 % голосів. Результати Референдуму про незалежність ПМР, проведеного 17 вересня 2006 року не були визнані жодною країною світу. Під час збройного конфлікту в Придністров'ї в 1992 він був головнокомандувачем армії ПМР.
- ↑ Deutsche Nationalbibliothek Record #136048323 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- Неофіційний сайт президента ПМР [Архівовано 5 лютого 2022 у Wayback Machine.]