Антоніо Салінас — Вікіпедія
Антоніо Салінас | |
---|---|
![]() | |
Народився | 19 листопада 1841[1][2][3] Палермо, Королівство Італія |
Помер | 7 березня 1914[1] (72 роки) Рим, Італія |
Країна | ![]() |
Діяльність | нумізмат, археолог, мистецтвознавець, викладач університету |
Галузь | історія, археологія |
Заклад | Берлінський університет |
Посада | rector of the University of Palermod |
Вчене звання | професор |
Членство | Національна академія дей-Лінчей |
Відомий завдяки: | розкопки у Мессіні, Тіндарі та Селінунті, археологічні колекції, діяльність нумізмата, заснування археологічного музею у Палермо |
![]() |
Антоніо Салінас (італ. Antonino Salinas 19 листопада, 1841, Палермо — 7 березня, 1914, Рим) — італійський археолог, нумізмат і громадський діяч ХІХ ст.
Народився у Палермо. Юнаком влаштувався до Королівського університету Палермо. Італія на той час жила проблемами звільнення від Австрійської імперії та з'єднанням окремих князівств і єдину державу. Ці прагнення розділяв і молодий Антоніо Салінас.
Коли ватажак італійських повстанців Джузеппе Гарібальді висадився у порту Марсала (Сицилія), Антоніо Салінас покинув навчання і приєднався до Південної армії Гарібальді. 13 липня 1860 року він отримав звання лейтенанта артилерії, брав участь у військових операціях у Капуї та у Валтурно. Мав за участь у військових операціях бронзову медаль. У січні 1861 року звільнився з армії і повернувся до Палермо, де працював у Великому архіві.
Власну освіту продовжив в університеті міста Берлін, де вивчав археологію, картографію та історію. Серед його викладачів — німецький історик Теодор Моммзен. Берлінський університет закінчив 1862 року. Мав освітню подорож. Брав участь у першому археологічному дослідженні некрополя Керамік у Афінах, від італійських науковців.
1865 року повернувся у Палермо і у віці 24 роки отримав посаду професора археології у Палермському університеті. Пізніше він створив непогану адміністративну кар'єру і 1894 року став міським радником та міністром освіти у місті Палермо. У період 1903—1904 років був ректором університету у Палермо.
Наприкінці 19 століття у Сицилії розпочали археологічні досліджееня старовинних давньогрецьких міст та їх залишків. Як археолог Антоніо Салінас брав участь у дослідженнях Тіндарі, Мозії, Селінунті. Сам став колекціонером археологічних знахідок та античних монет. Серед останніх археологічних робіт Салінаса — археологічне дослідження у місті Мессіна 1908 року після руйнівного землетрусу. Того ж 1908 року його обрали членом Академії деі лінчеї у Римі.
Антоніо Салінас був одним із засновників Італійського інституту нумізматики та був його президентом у період 1912—1914 рр.
Антоніо Салінас склав заповіт на користь археологічного музею в місті Палермо, куди перейшли його шість тисяч (6000) монет, бібліотека науковця та його приватна колекція археологічних знахідок.
Антоніо Салінас помер 7 березня 1914 року в Римі. Поховання відбулося на цвинтарі Санта Марія ді Джезу в Палермо.
- Архаїка
- Селінунт
- Архітектура Стародавньої Греції
- Скульптура Стародавньої Греції
- Кераміка Стародавньої Греції
- Вазописці-піонери
- Чорнофігурний вазопис
- Регіональний археологічний музей Антоніо Салінаса (Палермо)
- Технологія виготовлення та декорування давньогрецької кераміки
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Антоніо Салінас
- ↑ а б Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ autori vari Enciclopedia Treccani — Istituto dell'Enciclopedia Italiana, 1929.
- ↑ Vistoli F. Dizionario Biografico degli Italiani — 2017. — Vol. 89.
- Miscellanea di archeologia, storia e filologia dedicata al prof. Antonino Salinas nel XL anniversario del suo insegnamento accademico, Palermo 1907
- Giuditta Cimino (Hrsg.): Lettere di Antonino Salinas a Michele Amari, Palermo 1985
- Vincenzo Tusa: Antonino Salinas, Palermo 1995 (Siciliani illustri 3,4)