Безант — Вікіпедія
Безант | |
![]() | |
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e9/Crusader_coins_of_the_Kingdom_of_Jerusalem.jpg/250px-Crusader_coins_of_the_Kingdom_of_Jerusalem.jpg)
1. деньє в європейському стилі з Храму Гробу Господнього (1162-75);
2. куфи золотий Безант (1140-80);
3. Безант з хрестом (1250).
Золоті монети вперше були скопійовані з денарів, але після 1250 були додані християнські символи.
Беза́нт (давньофр. bezant; від лат. besantius, лат. bizantius aureus) — у X—XIII століттях західноєвропейська назва візантійського соліда й інших золотих монет східних держав. Слово походить від грецького Візантія, стародавньої назви Константинополя, столиці Візантійської імперії. У широкому значенні позначає золоті монети або гроші загалом в західноєвропейських середньовічних документах. Також — назва гербової фігури у геральдиці. Також — біза́нт (лат. bysantius, bisantius; італ. bisante), бізантін.
Назва походить від латинізованої форми оригінальної грецької назви відносно невеликого міста грец. Βυζάντιον («Byzantion»), яке у IV столітті стало столицею Східної Римської імперії та перейменоване пізніше у Константинополь, за наказом римського імператора Костянтина Великого. Візантійська імперія була одним з основних джерел золотих монет з часів Костянтина.
Золоті монети, на відміну від срібних, не карбувались зазвичай у ранньому середньовіччі в Західній Європі. Рідко золоті монети були використовувані при здійсненні виплат у особливих випадках, або щоб показати знак поваги. Візантійські золоті монети високо цінувались, як і пізніше ісламські. Першими безантами були візантійські соліди. Пізніше цей термін також поширився на золоті динари, які карбувалися у ісламських халіфів, також за зразком візантійського соліда.
«Бізант» термін був використаний венеційцями для позначення єгипетських золотих динарів. Марко Поло згадував безанти в рахунках своєї подорожі в Східну Азію при описі грошей імперії юань[1] . Його описи були засновані на співвідношенні 1 Безант = 20 Ґроутів = 133 ⅓ Турносів. Карбування золотих монет було знову введено у Європі у 1252 році, коли у Флоренції почали карбувати золоті монети, відомі як флорини.
До появи флоринів та дукатів — основна золота торгова монета, особливо в торгівлі з країнами Близького Сходу. На східнослов'янські землі потрапляв рідко.
В геральдиці безант (фр. bezant) — гереальдична фігура. Його зображують у вигляді золотого (жовтого) або срібного (білого) круга, що уособлює монету. Як і більшість геральдичних фігур безанти походять з доби Хрестових походів, коли західні європейці познайомилися із візантійськими золотими монетами високої якості.
- Старий герб Португалії
- Герб Корнуольського герцогства
- Герб Меко
- Герб Аджарії
- Герб Харківської губернії
- ↑ Henry Yule; Henri Cordier. The Travels of Marco Polo: The Complete Yule-Cordier Edition. Third edition (1903), revised and updated by Henri Cordier. Plain Label Books. p. 1226-27. (ISBN 1-60303-615-6)
- Bezant // The Penny Cyclopaedia of the Society for the Difussion of Useful Knowledge, 1835, V. 4, p. 359. [Архівовано 18 жовтня 2017 у Wayback Machine.]
- Безант, бізантин // В. Зварич. (автор-составитель). Нумизматический словарь.— Львов, издательство при ЛГУ / объединение «Вища школа», 1975. — 156 с.: 292 ил.— С. 22. [Архівовано 15 вересня 2014 у Wayback Machine.]
- Grierson, Philip. Bezant // The Oxford Dictionary of Byzantium, 1991.
- Bézant // Reppa – Das grosse Münzen-Lexikon.