Валабі — Вікіпедія
Wallabia | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Посилання | ||||||||||||||||
|
Вала́бі (Wallabia Trouessart, 1905) — рід сумчастих ссавців родини кенгурових (Macropodidae). Рід вміщує один сучасний вид, Wallabia bicolor і два вимерлих (W. indra та W. kitcheneri).
Більшість представників родини кенгурових зветься австралійцями «валабі». «Валабі» (волабі, уалабі) — аборигенське слово для позначення малих кенгуру. Прийшло з мови даруґ[en], відомої також як сіднейська мова чи мова еора.
Тому інколи Валабі — збірна назва для різних видів кенгурових. Чіткої різниці між понятями «кенгуру» і «валабі» немає, але, здебільшого, валабі — менші за розмірами тіла, ніж власне кенгуру (Macropus s. stricto).
у складі роду Wallabia — три види, один сучасний і два вимерлі:
- † Wallabia indra (De Vis, 1895), ранній пліоцен, походження викопних решток: англ. Chinchilla Local Fauna, південно-східний Квінсленд. Морфологічно близький до W. bicolor вид; відрізняється головним чином більшими розмірами.
- † Wallabia kitcheneri (Flannery, 1989), пізній плейстоцен. Знайдений у мамонтовій печері на південному заході Західної Австралії.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ab/Swamp-wallaby-looking-right.jpg/200px-Swamp-wallaby-looking-right.jpg)
На відміну від власне кенгуру (Macropus), більшість валабі не живе змішаними групами з домінантним самцем на чолі. Самці валабі здебільшого живуть відокремлено, мандруючи в пошуках самиць, готових до продовження роду. Самиці деяких валабі також живуть поодинці (з маленькими), або (як падемелони, рід Thylogale) групами.
Менші за розміром та не такі швидкі, волабі часто ховаються в лісі чи кущах, де великим кенгуру важко пересуватись.
Є також «скельні валабі» (нині як окремий рід Petrogale), що живуть в горах — їх п'яти мають спеціальні підошви, які дають їм можливість стрибати навіть по вогкому камінні з неабиякою швидкістю, а довший хвіст допомагає збереженню рівноваги.
Харчуються валабі травою, при цьому самі вони можуть бути їжею для інших тварин. Їхні вороги в природі - це дикі австралійські собаки динго та орли. Красиве хутро тварин привертає увагу і людей.[1]
«Валабі» називають гравців Збірної Австралії з регбі.
- ↑ Повна ілюстрована Енциклопедія школяра (українська) . Київ: Країна мрій. 2006. с. 47. ISBN 966-8761-82-0.
- John A. Long, Michael Archer. Prehistoric mammals of Australia and New Guinea: one hundred million years of evolution. — UNSW Press, 2002. — С. 125. — ISBN 0868404357.
- Ronald Strahan, Pamela Conder. Dictionary of Australian and New Guinean mammals. — Csiro Publishing, 2007. — С. 122. — ISBN 064309167X.
![]() | Це незавершена стаття з теріології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |