Головна енергетична установка — Вікіпедія
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7b/Liberty_V12.jpg/220px-Liberty_V12.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/58/5S50MC.jpg/220px-5S50MC.jpg)
Головна енергетична установка, також Суднова енергетична установка — комплекс машин, механізмів, теплообмінних апаратів, джерел енергії, пристроїв і трубопроводів та інших систем — призначених для забезпечення руху судна, а також постачання енергією різних його механізмів.
До складу енергетичної установки входять:
- ГЕУ — головна енергетична установка (що призводить судно до руху) — поділяється на:
- головний двигун,
- судновий рушій (колеса, гвинт тощо),
- валопровід.
- Допоміжні механізми — для забезпечення судна електроенергією, парою (для побутових потреб або очищення танків), опріснення водою і ін.
До рушіїв відносяться гребний гвинт і гребне колесо. В ролі суднових енергетичних установок використовуються, як правило, парові машини і турбіни, газові турбіни і двигуни внутрішнього згоряння, в основному дизельні. На великих і потужних спеціалізованих суднах типу авіаносці, криголамів і підводних човнів часто застосовуються атомні енергетичні установки.
- Кіль (кораблебудування)
- Водотрубний котел
- Машинне відділення
- Котельне відділення
- Триколекторний паровий котел
- СУДОВЫЕ ЭНЕРГЕТИЧЕСКИЕ УСТАНОВКИ И ДВИЖИТЕЛИ [Архівовано 1 грудня 2016 у Wayback Machine.]
- Машинное отделение и топливные бункера [Архівовано 13 грудня 2016 у Wayback Machine.]
- Судовые энергетические установки [Архівовано 24 грудня 2016 у Wayback Machine.]
- Особливості проектування морських транспортних суден: Навчальний посібник[недоступне посилання з квітня 2019] / О. В. Бондаренко, О. І. Кротов, Л. О. Матвєєв, С. О. Прокудін. — Миколаїв: УДМТУ, 2003. — Ч. 1. — 72 с.
- Барабанов Н. В. Конструкция корпуса морских судов. — Л.: Судостроение, 1981. — 259 с. (рос.)
- Морской Энциклопедический Словарь. — Л.: Судостроение, 1991. — ISBN 5-7355-0280-8 (рос.)