Делфт — Вікіпедія
Делфт (нід. Delft) — місто й муніципалітет у провінції Південна Голландія в Нідерландах. Розташоване на березі річки Схі (нід. Schie) між Роттердамом і Гаагою. На 1 серпня 2020 року в муніципалітеті Делфт проживало 103 037 мешканців[4]. Делфт є відомим завдяки давній історії, зв'язку з королівською родиною, художнику Вермеру, Делфтській блакитній кераміці та Делфтському технічному університету.
Делфтський технічний університет є найбільшим і найвідомішим технічним університетом у Нідерландах. Він був заснований як академія цивільної інженерії в 1842 році королем Вільямом ІІ. Тепер там навчається близько 16 000 студентів і працює понад 2000 науковців.
Станом на 31 січня 2022 року населення муніципалітету становило 104468 осіб[5]. Виходячи з площі муніципалітету 22,65 кв. км, станом на 31 січня 2022 року густота населення становила 4.612 осіб/кв. км.
За даними на 1 січня 2020 року, 36,7% мешканців муніципалітету мають емігрантське походження, у тому числі 15,2% походили із західних країн та 21,5% — інших країн.
Станом на 2018 рік середній дохід домогосподарства становить 28,2 тис. євро[6].
У центрі міста збережено чимало історичних будівель. Серед яких важливими є:
- Стара церква (Oude Kerk). У ній поховані Ян Вермер і Антон ван Левенгук.
- Нова церква (Nieuwe Kerk). Збудована між 1381 і 1496 роками. Висота церковної вежі становить 108,75 м, що робить її другою найвищою церквою в Нідерландах після Утрехтської. Тут знаходиться місце поховання членів королівської сім'ї, серед яких засновник династії Ораньє — Вільгельм Оранський.
- Східні ворота (Oostpoort). Збудовані близько 1400 року. Це єдині ворота в місті, які залишилися від старих міських стін.
- У 17 столітті економіку міста підживлювали пивоварні міста і порцеляна Делфта.
- Вид на ринкову площу Делфта (Хроте Маркт), ратушу, Стару і Нову церкви, гравюра близько 1730 року
- Вид на Нову церкву в Делфті, вересень 2008 року
- Меморіальна плита на честь Яна Вермера, що встановлена у 2007 році в Старій церкві (Oude Kerk)
- Надгробок принца Вільгельма І Оранського, 1623 р., загальний вигляд, Нова церква, місто Делфт
- Надгробкова скульптура Вільгельма І Оранського, місто Делфт, об'єкт охорони ЮНЕСКО
- Вільгельм I Оранський (1533—1584)
- Гуґо Ґроцій (1583—1645)
- Антон ван Левенгук (1632—1723) — науковець.
- Ян Вермер (1632—1675) — художник, прихильник побутового жанру.
- Якоб ван Велзен (1597—1656) художник-портретист
- Балтазар ван дер Аст (1593–1657) — художник натюрмортів з квітами.
- Деніел Мейтенс старший (1590—1648), працював у Англії.
- Пол Тейтар ван Ельфе (1823–1896) — художник, колекціонер мистецтва.
- Йоуп ван Неллен (1910—1992), футболіст, нападник збірної Нідерландів, учасник Чемпіонату світу з футболу 1934 року.
- Музей Принценгоф (Делфт)
- Музей Пола Тейтара ван Ельфе
- De Koninklijke Porceleyne Fles (фабрика-музей)
- Науковий центр Делфта
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/60/DelftChina18thCenturyCompanieDesIndes.jpg/250px-DelftChina18thCenturyCompanieDesIndes.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5b/Painting_of_color_Delft_pottery._2012.jpg/250px-Painting_of_color_Delft_pottery._2012.jpg)
- Вежа Старої церкви
- Публічна бібліотека
- Східні ворота (Oostpoort). Збудовані близько 1400 року
- Історичний будинок гільдії Св. Луки, Делфтський Центр Вермера
- Майданчик для збереження велосипедів
- Delft University of Technology [Архівовано 6 березня 2007 у Wayback Machine.]
- 12716 Делфт — астероїд, названий на честь міста[7].
- ↑ Government gazette of the Netherlands // Staatsblad van het Koninkrijk der Nederlanden — 1917.
- ↑ Government gazette of the Netherlands // Staatsblad van het Koninkrijk der Nederlanden — 1951.
- ↑ https://repository.overheid.nl/frbr/sgd/19871988/0000103024/1/pdf/SGD_19871988_0005120.pdf — 1987.
- ↑ http://www.delft.nl [Архівовано 12 червня 1998 у Wayback Machine.] Officiële website]
- ↑ CBS Statline (17 juni 2020). Regionale kerncijfers Nederland (нід.). CBS. Процитовано =25 september 2020.
- ↑ CBS/2018
- ↑ База даних малих космічних тіл JPL: Делфт (англ.) .
- Делфт // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
- www.delft.nl — офіційний сайт «Делфт».