Дудинська Наталія Михайлівна — Вікіпедія
Дудинська Наталія Михайлівна | ||||
---|---|---|---|---|
Народилася | 8 (21) серпня 1912 Харків, Російська імперія | |||
Померла | 29 січня 2003[3] (90 років) Санкт-Петербург, Росія | |||
Поховання | Літераторські мостки | |||
Громадянство | ![]() ![]() | |||
Діяльність | балерина, освітянка | |||
Alma mater | Академія російського балету імені А. Я. Ваганової | |||
Вчителі | Дудинська-Тальйорі Наталія Олександрівна | |||
Заклад | Академія російського балету імені А. Я. Ваганової | |||
У шлюбі з | Сергеєв Костянтин Михайлович | |||
Батьки | Дудинська-Тальйорі Наталія Олександрівна | |||
Нагороди та премії | ||||
| ||||
![]() | ||||
Наталія Михайлівна Дудинська (8 (21) серпня 1912, Харків — 29 січня 2003, Санкт-Петербург) — радянська артистка балету, педагог, народна артистка СРСР (1957), лауреат чотирьох Сталінських премій другого ступеня (1941, 1947, 1949, 1951 роки).
Народилася у Харкові. Першим її педагогом була мати, балерина, яка виступала під псевдонімом Тальорі. Навчалася у Ленінградському хореографічному училищі у Агріппіни Ваганової. Після закінчення навчання в 1931 році була прийнята до трупи Ленінградського театру опери та балету імені Кірова.
З 1950-х років вела педагогічну роботу: клас удосконалення артисток балету Кіровського театру і займалася репетиційною роботою. З 1960-х — педагог Ленінградського хореографічного училища імені Ваганової; серед учениць: Маргарита Куллік, Уляна Лопаткіна, Нетеніель Кучаровська.
У 1953 на кіностудії «Ленфільм» був знятий фільм «Майстри російського балету». У фільм увійшли фрагменти балетів Бориса Асаф 'єва «Бахчисарайський фонтан» і «Полум'я Парижа», а також балету «Лебедине озеро» Петра Чайковського, в якому Наталія Дудинська виконала партію Оделі поруч із Костянтином Сергєєвим (принц Зігфрід).
Померла 29 січня 2003 року у Санкт-Петербурзі.
- Орден «За заслуги перед Вітчизною» IV ступеня (2002) —«за великий внесок у розвиток хореографічного мистецтва»[4]
- Чотири Ордени Трудового Червоного Прапора (1940, 1972, 1983, 1988)[5]
- Орден Дружби народів (1982)[5]
- Орден «Знак Пошани» (1939)[5]
- Сталінська премія другого ступеня (1941) — за видатні досягнення в області балетного мистецтва
- Сталінська премія другого ступеня (1947) — за виконання заголовної партії в балетному спектаклі «Попелюшка» С. С. Прокоф'єва
- Сталінська премія другого ступеня (1949) — за виконання заголовної партії в балетному спектаклі «Раймонда» О. К. Глазунова
- Сталінська премія другого ступеня (1951) — за виконання партії Дівчата-птиці у балетному спектаклі Ф. З. Яруллліна «Шурале» («Алі-Батир»)
- Народна артистка СРСР (1957)
- Заслужена артистка РРФСР (1939)[5]
- Почесний громадянин Санкт-Петербурга (1998)[6]
- 8470 Дудинська — астероїд головного поясу, названий на честь Наталії Дудинської.
На честь Н. Дудинської названа вулиця на її батьківщині, у м. Харкові (Новобаварський район).
- ↑ Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ Deutsche Nationalbibliothek Record #1032668555 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ Encyclopædia Britannica
- ↑ Указ Президента РФ від 28 жовтня 2002 № 1267 «Про нагородження орденом» За заслуги перед Вітчизною «IV ступеня Дудинської Н. М .»
- ↑ а б в г Дудинська Наталія Михайлівна. Архів оригіналу за 28 квітня 2009. Процитовано 26 березня 2010.
- ↑ Наталія Михайлівна Дудинська [Архівовано 22 травня 2007 у Wayback Machine.] в енциклопедії «Санкт- Петербург»
- Фонд «Петербургское наследие и перспектива» (рос.)
- Санкт-Петербург: Сквозь века (рос.)
- Энциклопедия «Санкт-Петербург» (рос.)
- Дудинська [Архівовано 7 квітня 2014 у Wayback Machine.]
- Королева швидких темпів [Архівовано 9 квітня 2014 у Wayback Machine.]
- Світлин Дудинської [Архівовано 7 квітня 2014 у Wayback Machine.]