Кольська затока — Вікіпедія
рос. Кольский залив | |
---|---|
![]() | |
Кольська затока. Сєвєроморськ. | |
68°52′59″ пн. ш. 33°01′48″ сх. д. / 68.88306° пн. ш. 33.03000° сх. д.Координати: 68°52′59″ пн. ш. 33°01′48″ сх. д. / 68.88306° пн. ш. 33.03000° сх. д. | |
Частина від | Баренцове море |
Море | Баренцове море |
Прибережні країни | ![]() Мурманська область |
Регіон | Мурманська область |
Довжина | ~ 57 км |
Ширина | ~ 7 км |
Максимальна глибина | 200—300 м |
Вливаються | |
ідентифікатори і посилання | |
GeoNames | 546083 |
У проєкті OpenStreetMap | ↑2099216 ·R (Мурманська область) |
![]() | |
![]() |
Кольська затока (рос. Кольский залив) — вузька затока-фіорд Баренцового моря на півночі Кольського півострова. Поряд із Західною Ліцею, губою Ура та губою Печенгою є однією з найбільших заток північного узбережжя Мурманської області Російської Федерації. Затока має довжину близько 57 км, ширину 1—7 км. Глибина біля входу 200—300 м. Припливи півдобові, їх величина до 4 м. У затоку впадають річки Тулома і Кола. Взимку замерзає біля берегів. У Кольській затоці — незамерзаючий порт Мурманськ. Східний берег затоки гористий, переважно обривистий, західний більш пологий. Ґрунт кам'янистий. Взимку в південній частині затоки біля берегів утворюється лід.
Кольська затока отримала назву від стародавнього російського поселення Кола, що існувала на берегах фіорду в XI—XII століттях. Частково описана лейтенантом Вінковим у 1741 році. Більш докладний опис всієї затоки був проведений у 1826 році гідрографічною експедицією під командуванням лейтенанта Рейнеке Михайла Францовича.
- Кольский залив и окрестности [Архівовано 20 листопада 2017 у Wayback Machine.]
![]() | Це незавершена стаття з географії Росії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |