Котов Павло Олександрович — Вікіпедія
Котов Павло Олександрович | |
---|---|
рос. Котов Павел Александрович | |
![]() | |
Псевдо | Пабло Боскович |
Народився | 17 січня 1900 Санкт-Петербург, Російська імперія |
Помер | 25 травня 1966 (66 років) Ленінград, РРФСР, СРСР |
Країна | ![]() ![]() ![]() ![]() |
Діяльність | солдат, державний діяч, політик |
Учасник | Громадянська війна в Росії, громадянська війна в Іспанії і німецько-радянська війна |
Посада | депутат Верховної Ради УРСР[d] |
Військове звання | генерал-майор |
Партія | КПРС |
Автограф | ![]() |
Нагороди | |
Павло́ Олекса́ндрович Ко́тов (17 січня 1900, Санкт-Петербург — 25 травня 1966, Ленінград) — радянський військовий діяч, генерал-майор (1940). Депутат Верховної Ради УРСР першого скликання (1938–1947).
Народився 17 січня 1900 року в родині шевця-чоботаря в Санкт-Петербурзі[1], нині Росія. 1918 року після закінчення школи почав працювати.
З квітня 1918 року добровольцем пішов до Червоної армії. Брав участь у громадянській війні. У Військово-повітряних силах (ВПС) — з 1927 року. Увесь час служив на командно-політичних посадах.
У середині 1930-х років командував групою легких бомбардувальників Р-Z, був начальником штабу авіаційної групи.
З листопада 1936 по 1937 рік брав участь у громадянській війні в Іспанії як радник при штабі республіканської авіації. Мав псевдонім «Пабло Боскович».
Після повернення з Іспанії продовжував служити у ВПС. 13 жовтня 1937 року присвоєно військове звання комбриг.
У 1938 році був заступником командувача ВПС Київського військового округу.
26 червня 1938 року обраний депутатом Верховної Ради УРСР першого скликання Олевській виборчій окрузі № 23 Житомирської області.
4 червня 1940 присвоєно військове звання генерал-майор[2].
Обіймав посади помічника начальника ВПС РСЧА по кадрам (начальника Управління кадрів ВПС), командувача ВПС Орловського військового округу (до 15 травня 1941 року). Був звільнений з посади за недоліки бойової підготовки ВПС округу[3].
Під час Великої Вітчизняної війни з 1941 по 1945 рік — начальник кафедри оперативно-тактичної підготовки Військово-повітряної академії, заступник начальника Ленінградської військово-інженерної академії імені О. Ф. Можайського.
29 грудня 1956 року вийшов у відставку в званні генерал-майора авіації. Проживав у Ленінграді (нині Санкт-Петербург, Росія).
- комбриг (13.10.1937)
- генерал-майор (04.06.1940)
- два ордена Леніна (25.05.1936, 21.02.1945)
- чотири ордена Червоного Прапора (03.01.1937, 27.06.1937, 03.11.1944, 24.06.1948)
- орден Вітчизняної війни 2-го ступеня (18.08.1945)
- медалі, у тому числі медаль «XX років Робітничо-Селянській Червоній Армії» (1938)[4].
- ↑ Автобіографія депутата Верховної Ради УРСР. Складено не пізніше 28.06.1945 // ЦДАВО України, ф. Р-1, оп. 31, спр. 4, арк. 70.
- ↑ О присвоении воинских званий высшему начальствующему составу Красной Армии [Архівовано 3 листопада 2018 у Wayback Machine.] // Известия : газета. — Москва, 1940. — № 131 (7203). — 9 июня. — С. 1. (рос.)
- ↑ Постановление ЦК ВКП(б) и СНК Союза ССР «О командующем военно-воздушными силами Орловского военного округа», утверждено постановлением Политбюро ЦК ВКП(б) от 10 мая 1941 года № П32/94. (рос.)
- ↑ В автобіографії депутата ВР УРСР, складеній не пізніше 28.06.1945 року, згадано два ордена Леніна, три ордена Червоного Прапора та медаль «XX років Робітничо-Селянській Червоній Армії» // ЦДАВО України, ф. Р-1, оп. 31, спр. 4, арк. 68, 70.
- Котов Павло Олександрович : облікова картка й автобіографія депутата Верховної Ради УРСР // ЦДАВО України, ф. Р-1, оп. 31, спр. 4, арк. 68–70.
- Список депутатів Верховної Ради УРСР першого скликання, обраних 26 червня 1938 року // ЦДАВО України, ф. Р-1, оп. 31, спр. 2, арк. 54.
- Список депутатів, обраних до Верховної Ради УРСР // Вісті [ЦВК УРСР] : газета. — Київ, 1938. — № 148 (5338). — 29 червня. — С. 1.
- Павло Олександрович Котов // Червоне Полісся : газета. — Житомир, 1938. — № 137 (4001). — 17 червня. — С. 3.
- Котов Павел Александрович [Архівовано 6 серпня 2021 у Wayback Machine.] // Вебсайт «Память народа». (рос.)
- Каминский Олег. Котов Павел Александрович [Архівовано 28 липня 2018 у Wayback Machine.] // Вебсайт «Проза.ру». — 2017. — 18 грудня. — Свідоцтво про публікацію № 217121800855. (рос.) [Архівовано з першоджерела 11 квітня 2018.]
![]() | Це незавершена стаття про особу, що має стосунок до України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |