Куценко Юрій Георгійович — Вікіпедія
Куценко Юрій Георгійович | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Народився | 20 травня 1967 (57 років) Запоріжжя, УРСР | |||
Громадянство | ![]() | |||
Діяльність | актор, співак, поет, сценарист, кінопродюсер | |||
Alma mater | Національний університет «Львівська політехніка», Московський державний технічний університет радіотехніки, електроніки і автоматики і Школа-студія МХАТ | |||
Роки діяльності | 1991 — тепер. час | |||
Дружина | Марія Порошина | |||
Діти | Поліна Куценко | |||
IMDb | ID 0476544 | |||
Нагороди та премії | ||||
| ||||
![]() | ||||
![]() | ||||
Юрій Георгійович Куценко (відомий як Гоша Куценко) — російський актор, співак, режисер, сценарист, продюсер, українського походження. Найбільш відомий за ролями у фільмах «Мамо, не горюй» та «Антикілер». Фігурант бази даних сайту «Миротворець».
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/75/Kucenko-RND.jpg/200px-Kucenko-RND.jpg)
Народився 20 травня 1967 року в місті Запоріжжя.
Батько актора, Георгій Павлович, працював у міністерстві радіопромисловості, а мати, Світлана Василівна, була лікарем-рентгенологом. Ім'я Юрій актор отримав на честь космонавта Юрія Гагаріна. Він був практично відмінником у школі, займався боротьбою.
Да, мое детство было абсолютно счастливым! Я сейчас это понимаю. <…> Было теплое Запорожье, Львов - ридна Украйна. Украина - щедрая душа, особенно тогда. Вольно растущая шелковица, черешня. Доступный мальчишеским вольностям Днепр, бычки на асфальте. Первая любовь. Велосипед. Я занимался вольной борьбой в спортивной секции… Чудесное было время. И очень быстрое. Я всегда с трудом засыпал, потому что утром мне нужно было обменять две марки на две пуговицы… Мальчишеские заботы…[1]
Сім'я у зв'язку із батьковою роботою переїхала до Львова. Там він закінчив школу № 56 (нині ЛУГГ). Вищу освіту здобував у Львівському політехнічному інституті, але, не завершивши навчання, був призваний проходити службу в Радянській Армії.
У 1988 році переїхав до Москви, де продовжив навчання в місцевому державному інституті радіотехніки, електроніки та автоматики. Цей переїзд також був пов'язаний із роботою батька, якого призначили заступником міністра радіопромисловості СРСР. Через два роки вступив у Школу-студію МХАТу, яку закінчив в 1992 році.
Саме в МХАТі, на третьому курсі, Юрій познайомився із своєю майбутньою дружиною — Марією Порошиною. Згодом вони одружились і у них народилася дочка Поліна. Проте їх шлюб був недовговічним і пара розлучилась, хоч і зберегла гарні стосунки:
Мы с ним прожили пять лет. Он прекрасный человек и талантливый актер. Он подарил мне замечательную дочку. Иногда снимаемся вместе, и наши прошлые отношения не мешают работе.
Першою роллю у кіно був епізод у фільмі «Людина з команди Альфа» (1991), де він зіграв ще навчаючись у школі-студії. Цього ж року, разом із своїми однокурсниками Катериною Гольтяпіною, Інною Милорадовою, В'ячеславом Разбегаєвим та Олексієм Шадхіним, зіграв одну з головних ролей у комедії «Мумія з валізи».
У 1992 рокі закінчив Школу-Студію, проте стикнувся із проблемами при влаштуванні на роботу:
Впереди оказалось громкое дружное "нет" нескольких московских театров по окончании курса, потуги антрепризы, огромное количество эпизодов в кино
Довгий час він знімався у епізодичних ролях багатьох фільмів: іронічній притчі «Діти чавунних богів», фантастичній комедії «Сни», кримінальній мелодрамі «Ноктюрн для барабана і мотоцикла», соціальній драмі «Серп і молот».
У 1995 році актор влаштувався на роботу на телебаченні — був ведучим передачі «Партійна зона» на ТВ-6, згодом —ведучим на МУЗ-ТВ. Проте актор недовго затримався у цій сфері — телебачення не було його «стихією»:
Мне нравится волнительное состояние неразрешенности. Когда едешь на встречу, нужно немного опаздывать. Проверяешь себя: если волнуешься, значит, тебе эта встреча нужна. В какой-то момент понял, что на телевидение опаздываю, но и не особо тороплюсь.
Після здобуття популярності Юрія часто запрошували на різного роду телевізійні програми і шоу. На шоу «Дві зірки» він співав разом із російським композитором, поетом і актором Денисом Майдановим. Також він виступив у ролі ведучого першої випуску шоу «Добрий вечір» на каналі 1+1.
Починаючи з 1996 і по 2000 рік Юрій Куценко працював викладачем у ВДІК на курсі Е. Кіндінова:
Громко сказано. Так, присутствовал на курсе Киндинова года три, пытался делиться со студентами некоторыми своими соображениями.
Серед учнів Юрія — молоді актори Дмитро Мерзлікін та Оксана Пакітченко.
Бойовик Єгора Кончаловського «Антикілер» (2002), знятий за книгою Данила Корецького, приніс Гоші справжню популярність. Колегами актора по знімальному майданчику були: Михайло Ульянов, Сергій Шакуров, Іван Бортник, Олександр Бєлявський, Євген Сидихін, Михайло Єфремов та Віктор Сухоруков.
У тому ж році він знявся в головних ролях в трилері свого друга Романа Пригунова «Самотність крові» і в мелодрамі Наталії Перової «Дорога».
У блокбастері «Нічний дозор» актор постав дещо в незвичному іміджі. Він зіграв роль Гната — елегантного спокусника в перуці з довгого волосся. Цікаво те, що партнеркою по фільму стала його колишня дружина Марія Порошина.
У 2006 році виступив продюсером комедійної мелодрами «Дикуни», яка поки що залишається єдиною роботою Гоші Куценко у цій сфері.[2]
Крім успішної роботи в кіно, він працює в театрі («Ladies Night. Тільки для жінок» — роль Грег, «Білосніжка і сім гномів» — роль Гном) і в мюзиклі «Метро». Головні театральні ролі[3]:
- Мюзикл «Метро» (Я. Стоклоси) — Макс, Філіп.
- «Риса» (І. Горовиць) — Стівен, Фабрика театральних подій.
- «Чапаєв і пустота» (В. Пєлєвін) — Котовський, антреприза «Театр Пелевіна».
- «Ladies 'night. Тільки для жінок» (Е.МакКартен, С.Сінклер, Ж.Коллар) — Грег, реж. Віктор Шаміров, Незалежний театральний проект.
- «Білосніжка та інші» — Гном, Іхтіандр, реж. Віктор Шаміров, Незалежний театральний проект.
- «Гра в правду» (Філіп Лелюш) — Толик, реж. Віктор Шаміров, Незалежний театральний проект.
- «Ревізор» (М. Гоголь) — Хлестаков, реж. Ніна Чусова, театр ім. Моссовета.
- «Бог» (В. Аллен) — Актор, реж. Віктор Шаміров, театр ім. Моссовета.
- «Заручені» (А. Мандзоні) — Монах, реж. Віктор Шаміров, театр ім. Моссовета.
- «Вправи в прекрасному», реж. Віктор Шаміров, театр ім. Мосради (репетиційний період)
Перші виступи як музиканта у Гоші Куценко були пов'язані із рок-групою «Баранина-97», солістом якої він колись був.
У 2004 році народився тандем «Гоша Куценко & Anatomy of Soul», який, поклавши основу для початку музичної діяльності відомого актора, проіснував чотири роки. За цей час музиканти дали кілька десятків концертів в різних містах Росії і взяли участь у великих фестивалях «Нашествие», «Еммаус», «Старий Новий Рок» та інших. Пісні того періоду увійшли до саундтреків фільмів «Марс», «Четверте бажання», «Все можуть королі», «Дикуни». На композицію «Краплі» був знятий відеокліп.
У 2008 році Куценко об'єднав навколо себе нову команду талановитих музикантів і приступив до репетицій і студійного запису. В результаті вийшла робота, що з'єднала кілька музичних напрямів. Дебютний альбом Гоші Куценко «Май Ворлд», випущений компанією «Мазай коммунікейшенс» в 2010 році, був представлений в Москві напередодні дня народження актора — 19 травня в ресторані «Гусятнікофф».
У 2010 році актор зіграв головну роль у кліпі «Фокусник» групи «Король и Шут», а також у кліпі групи «Каста» «Гарячий час».
Широкій публіці його музична творчість стала відома після виходу фільмів «Дикуни», «Марс», «Четверте бажання» та «Кохання-зітхання», саундтреки до яких написав він сам. Також популярною стала його спільна із Іриною Забіякою, солісткою гурту «Чі-Лі», композиція «Сказки»[4].
Рік | Українська назва | Оригінальна назва | Роль | |
---|---|---|---|---|
1991 | ф | Людина з команди Альфа | рос. Человек из команды Альфа | |
1991 | ф | Мумія з валізи | рос. Мумия из чемодана | |
1993 | ф | Сни[en] | рос. Сны | кравець |
1993 | ф | Діти чавунних богів[ru] | рос. Дети чугунных богов | Федір |
1993 | ф | Попри все | рос. Вопреки всему | |
1994 | ф | Серп і молот | рос. Серп и молот | епізод |
1994 | ф | Ноктюрн для барабана і мотоцикла | рос. Ноктюрн для барабана и мотоцикла | |
1994 | ф | Щурячі похорони по Брему Стокеру[en] | рос. Крысиные похороны по Брэму Стокеру | жрець |
1995 | ф | Під знаком Скорпіона[ru] | рос. Под знаком Скорпиона | Максим Пєшков |
1996 | ф | Справи смішні - справи сімейні | рос. Дела смешные — дела семейные | |
1997 | тф | Графиня де Монсоро | рос. Графиня де Монсоро | Клод, герцог де Шеврез |
1998 | ф | Зупинка | рос. Остановка | |
1998 | ф | Мамо, не горюй | рос. Мама, не горюй | Артур |
1999 | ф | Хороші і погані | рос. Хорошие и плохие | Олексій Іванович |
1999 | ф | Зигзаг | рос. Зигзаг | |
1999 | ф | 8 ½ $[en] | рос. 8 ½ $ | індіанець |
2000 | с | 33 квадратних метри | рос. 33 квадратных метра | Юрій Георгійович |
2001 | ф | Квітень[ru] | рос. Апрель | Артур |
2002 | ф | Змішувач | рос. Смеситель | |
2002 | ф | Дорога | рос. Дорога | |
2002 | ф | Антикілер[ru] | рос. Антикиллер | майор Коренев, Лис |
2002 | ф | Самотність крові | рос. Одиночество крови | Володимир |
2002 | ф | У русі | рос. В движении | гость |
2002 | с | Спецназ | рос. Спецназ | Шараф Рашді |
2002 | с | Слідство ведуть ЗнаТоКі | рос. Следствие ведут знатоки — 3: Пуд золота | |
2003 | ф | Кримінальне танго | рос. Криминальное танго | міліціонер |
2003 | ф | Кіднеппінг | рос. Киднеппинг | «Їжак» |
2003 | ф | Золоте століття[ru] | рос. Золотой век | Принц Уельський, згодом король Георг IV |
2003 | ф | Антикілер 2: Антитерор[ru] | рос. Антикиллер 2: Антитеррор | Філіп Коренєв, «Лис» |
2003 | ф | Четверте бажання | рос. Четвёртое желание | Морозов |
2004 | ф | Нічна Варта | рос. Ночной Дозор | Гнат |
2004 | ф | Марс[ru] | рос. Марс | Борис Нікітін |
2005 | с | Забійна сила 6[ru] | рос. Убойная сила 6 | Рибаков |
2005 | с | Вузький міст | рос. Узкий мост | Борис Петрович |
2005 | с | Полювання на ізюбра[ru] | рос. Охота на изюбря | Інокентій Лучков |
2005 | с | Єсенін | рос. Есенин | Яків Блюмкін |
2005 | ф | Гарпастум[en] | рос. Гарпастум | Олександр Блок |
2005 | с | Загибель імперії[ru] | рос. Гибель империи | Гібсон |
2005 | ф | Турецький гамбіт | рос. Турецкий гамбит | Ізмаїл-Бей |
2005 | ф | Від 180 і вище | рос. От 180 и выше | Алик |
2005 | ф | Останній уїк-енд[ru] | рос. Последний уик-энд | Скажений |
2005 | ф | Мамо, не горюй 2 | рос. Мама не горюй 2 | Артур |
2005 | ф | Денна Варта | рос. Дневной Дозор | Гнат |
2006 | ф | Дикуни[ru] | рос. Дикари | Ай-Яй |
2006 | ф | Жесть[ru] | рос. Жесть | голий чоловік |
2006 | ф | Зрушення[ru] | рос. Сдвиг | |
2007 | ф | Кохання-зітхання | рос. Любовь-морковь | Андрій Голубєв |
2007 | ф | Параграф 78 | рос. Параграф 78 | Гудвін |
2007 | ф | Параграф 78. Фільм другий | рос. Параграф 78. Фильм второй. | Гудвін |
2007 | ф | Зухвалі дні[ru] | рос. Дерзкие дни | Капітан «Тортуги» |
2007 | ф | Глянець | рос. Глянец | |
2008 | ф | Все можуть королі | рос. Всё могут короли | Макс Шальнов |
2008 | ф | Індиго | рос. Индиго | Вадим Суханов |
2008 | ф | Тринадцять місяців | рос. Тринадцать месяцев | |
2008 | ф | Кохання-зітхання 2 | рос. Любовь-морковь 2 | Андрій Голубєв / Гліб Голубєв |
2008 | ф | Залюднений острів | рос. Обитаемый остров | підпільник Вепр |
2009 | ф | Подарунок | англ. Echelon Conspiracy | російський генерал |
2009 | ф | Антикілер Д.К.[ru] | рос. Антикиллер Д.К. | Філіп Коренєв, «Лис» |
2009 | ф | Населений острів. Сутичка | рос. Обитаемый остров. Схватка | підпільник Вепр |
2009 | ф | Книга Майстрів | рос. Книга мастеров | Кощій Безсмертний |
2010 | ф | Ривок | рос. Рывок | |
2010 | ф | Іронія кохання | рос. Ирония любви | генерал |
2010 | ф | Компенсація | рос. Компенсация | Сергій Мальцев |
2011 | ф | Кохання-зітхання 3 | рос. Любовь-морковь 3 | Андрій Голубєв |
2011 | ф | Казка.Є | рос. Сказка. Есть | |
2011 | ф | Псевдонім для героя | рос. Псевдоним для героя | Гена Бетон |
2011 | ф | Гастролі | рос. Гастроли | |
2011 | ф | Фантом | рос. Фантом | Матвій |
2011 | ф | Маніпулятор | рос. Манипулятор | |
2011 | ф | S.T.A.L.K.E.R. | рос. S.T.A.L.K.E.R. | |
2011 | ф | Вправи в прекрасному | рос. Упражнения в прекрасном | |
2011 | ф | Ялинки 2 | рос. Ёлки 2 | людина в костюмі «Горинича», професор |
2012 | ф | Ржевський проти Наполеона | рос. Ржевский против Наполеона | |
2012 | ф | Серпень. Восьмого | рос. Август. Восьмого | Георгій |
2012 | ф | Мами | рос. Мамы | |
2012 | ф | Самогубці | рос. Самоубийцы | Митус |
2012 | с | Біла гвардія[ru] | рос. Белая гвардия | |
2012 | ф | Той ще Карлосон! | рос. Тот ещё Карлосон! | Новицький |
2013 | ф | Гра в правду | рос. Игра в правду | Анатолій Мішин |
У свій вільний час Гоша займається екстремальними видами спорту: сноубордом, картингом, боксом, пише романтичні вірші, виконує пісні власного авторства. Улюблена група актора «Muse», а пісня — «Space Dementia».
20 вересня 2014 року заявив, що приїде в Україну «лише тоді, коли там перестануть вмиватися кров'ю, вбивати бабусь і дітей, коли люди протверезіють і зрозуміють, що воюють самі з собою»[5].
У 2017—2018 роках брав участь у зйомках фільму «Балканський рубіж», у ході яких відвідав окуповану територію Криму через закриті пункти пропуску, за що був внесений до бази сайту «Миротворець»[6].
- ↑ Гоша Куценко [Архівовано 5 лютого 2012 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ Портал "Новости кино [Архівовано 6 січня 2012 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ Гоша Куценко на Кино-Театр.ru [Архівовано 9 травня 2012 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ Чи-Ли и Гоша Куценко — Сказки. Архів оригіналу за 4 серпня 2011. Процитовано 31 березня 2012.
- ↑ Гоша Куценко: На Украине умываются кровью бабушек и детей. Архів оригіналу за 13 жовтня 2016. Процитовано 11 жовтня 2016.
- ↑ Куценко Юрий Георгиевич - Myrotvorets.center. Myrotvorets.center (ru-RU) . Архів оригіналу за 19 листопада 2018. Процитовано 9 червня 2018.
- Гоша Куценко на KINO.ukr.net (рос.)
- Особиста сторінка [Архівовано 8 квітня 2012 у Wayback Machine.] (рос.)
- Профіль на kinopoisk.ru [Архівовано 28 березня 2012 у Wayback Machine.] (рос.)
- Гоша Куценко [Архівовано 15 травня 2012 у Wayback Machine.]
Ця стаття не містить посилань на джерела. (червень 2018) |