Мельник Онисим Петрович — Вікіпедія
Мельник Онисим Петрович | ||||
---|---|---|---|---|
Народився | 3 березня 1923 Красноставка, Уманський повіт, Київська губернія, Українська СРР, СРСР | |||
Помер | 12 вересня 1969 (46 років) Київ, Українська РСР, СРСР | |||
Громадянство | ![]() | |||
Діяльність | письменник, журналіст | |||
Alma mater | Київський педагогічний інститут імені Горького (1946) | |||
Заклад | Бойківська думка і Молодь України | |||
Членство | СП СРСР | |||
| ||||
Они́сим Петрович Ме́льник (нар. 30[1] березня 1923, Красноставка — пом. 12 вересня 1969, Київ[1]) — український радянський письменник.
У 1940 році вступив до Київського педагогічного інституту.
Під час Другої світової війни був кореспондентом фронтової преси. Після завершення війни повернувся до інституту, який закінчив у 1946 році.
В тому ж році почав друкуватися.
Працював у газеті «Прикарпатська правда». Обіймав посаду відповідального секретаря газети «Молодь України».
Член СП СРСР з 1962 року.
У вересні 1968 року при гоніннях на Віктора Некрасова заявив, що В'ячеслав Чорновіл «махровий націоналіст»[джерело?], чим прилучився до подальших переслідувань обидвох.
- «Не щеми, серце» (роман, 1965)
- «Гуцули сходять з гір» (поетична збірка, «Радянський письменник», 1956)
- «Уклін тобі, земле!» (поетична збірка, 1959, те ж видавництво)
- «Про що думаєш, сину?» (1963)
- «Четверта не загине» (повість, 1970)
- «Ми зросли на вітрах» (поетична збірка, 1961)
- «Коли побратаємося» (нарис, 1962)
- ↑ а б Бушин, М. І. Мельник Онисим Петрович. Енциклопедія Сучасної України (укр.). Процитовано 22 серпня 2024.
- Твої люди, Маньківщино [Архівовано 7 червня 2016 у Wayback Machine.] [недоступне посилання]
- Діючі лиця та виконавці або Третього не дано(рос.)
![]() | Це незавершена стаття про особу, що має стосунок до України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |