Міклош Немет — Вікіпедія
Міклош Немет | |
---|---|
угор. Németh Miklós | |
Народився | 24 січня 1948[1][2][3] (76 років) Монок, Szerencs Districtd, Боршод-Абауй-Земплен, Угорщина[4] |
Країна | ![]() |
Діяльність | політик, економіст |
Alma mater | Гарвардський університет (1975) і Університет Корвіна (1971) |
Знання мов | угорська і англійська |
Посада | член Національних зборів Угорщини[d][5], прем'єр-міністр Угорщини[6], член Національних зборів Угорщини[d] і member of Central Committee of the Hungarian Socialist Workers' Partyd[7] |
Партія | Угорська соціалістична робоча партія і Угорська соціалістична партія |
Нагороди | |
Міклош Немет (угор. Németh Miklós; нар. 14 січня 1948, Монок, Угорщина) — останній прем'єр-міністр Угорської Народної Республіки з 23 листопада 1988 по 23 травня 1990 року. Був прихильником реформ, одним з найбільш впливових членів керівництва УСРП.
На посаді прем'єр-міністра ухвалив рішення дозволити біженцям з НДР переходити угорський кордон, щоб шукати політичного притулку в Західній Німеччині. Це рішення стало одним з детонаторів подій, які зрештою привели до падіння Берлінського муру 9 листопада 1989 року.
Після відходу у відставку з посади прем'єр-міністра в 1990 році Немет обіймав посаду віцепрезидента Європейського банку реконструкції та розвитку до 2000 року, потім повернувся назад до Угорщини.
- ↑ Hovanyecz L. Az átmenet miniszterelnöke — Népszabadság, 2008.
- ↑ Енциклопедія Брокгауз
- ↑ Munzinger Personen
- ↑ Hovanyecz L. Az átmenet miniszterelnöke — Népszabadság.
- ↑ Парламент Угорщини Parliamentary Information System
- ↑ József B., László H. Magyarország kormányai — 5 — Akadémiai Kiadó, 2004. — С. 119. — 549 с.
- ↑ https://kommunizmuskutato.hu/eletrajzok/nemeth-miklos