Ойґен Коґон — Вікіпедія
Ойґен Коґон | |
---|---|
нім. Eugen Kogon | |
![]() | |
Народився | 2 лютого 1903[4][1][…] Мюнхен[4] |
Помер | 24 грудня 1987[1][2][…] (84 роки) Кенігштайн-ім-Таунус, Верхній Таунус, Дармштадт, Гессен, ФРН |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | журналіст, історик Нового часу, соціолог, письменник, викладач університету, політик |
Знання мов | французька[7] і німецька[8] |
Заклад | Дармштадтський технічний університет |
Членство | Німецька академія мови і поезії |
Партія | Християнсько-демократичний союз |
Конфесія | католицтво[6] |
Діти | Michael Kogond |
Нагороди | |
IMDb | ID 0463144 |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/61/Eugen_Kogon_1947.jpg/220px-Eugen_Kogon_1947.jpg)
Ойґе́н Ко́ґон (нім. Eugen Kogon, 2 лютого 1903, Мюнхен — 24 грудня 1987, Кенігштайн) — німецький історик, публіцист, соціолог, політолог.
Син дипломата єврейського походження, вихідця з Росії. Дитинство і юність провів у католицькому монастирі. Вивчав економіку й соціологію в Мюнхені, Флоренції, Відні. За поглядами — християнський демократ. В 1927—1932 роках працював журналістом у Відні, редагував католицький журнал нім. Schönere Zukunft. В 1927 році захистив у Відні диплом про фашистські теорії корпоративної держави. Розвивав соціологічні погляди Отмара Шпана. Був близький до Віденського гуртка.
З 1936 року був у активній опозиції до нацизму, з 1937 року — під спостереженням гестапо. З вересня 1939 по 1945 рік — в'язень Бухенвальда. З 1946 року разом з Вальтером Дірксеном випускав ліво-католицький журнал культури і політики « Франкфуртські зошити» (розходився тиражем 75 тисяч примірників). Критикував політику Аденауера, відстоював принципи європейського федералізму. В 1951—1968 роках — професор політичної науки в Дармштадтському технічному університеті.
Став широко відомий після виходу книги Есесівська держава:система німецьких концтаборів (1946), першого дослідження соціального устрою нацистських концентраційних таборів, яке проклало дорогу подальшим дослідженням табірного світу й залишається авторитетною працею на цю тему досьогодні. Книга перекладена багатьма мовами, в одній тільки Німеччині вона була продана в кількості 500 тисяч примірників.
- Der SS-Staat. Das System der deutschen Konzentrationslager. Verlag Karl Alber, München 1946. 44. Auflage: Heyne Verlag, München 2006. ISBN 978-3-453-02978-1
- Eugen Kogon — ein politischer Publizist in Hessen. Essays, Aufsätze und Reden zwischen 1946 und 1982 / Hubert Habicht (Hrsg.). Frankfurt / Main:Insel Verlag, 1982
- Gesammelte Schriften in 8 Bänden. Weinheim:Beltz, 1995—1999
Одна з вулиць Кенігштайна названа ім'ям Ойгена Когона. З 2002 року в місті вручається премія його імені за внесок у розвиток демократії, її першим лауреатом був Владислав Бартошевський.
- Prümm K. Walter Dirks und Eugen Kogon als katholische Publizisten der Weimarer Republik . Heidelberg:C. Winter, 1984
- Jens W. Plädoyers für die Humanität:zum Gedenken an Eugen Kogon . München:Kindler, 1988
- Sofsky W. Analyse des Schreckens:Eugen Kogons " Der SS — Staat " und die Perspektiven der KZ — Forschung . Wiesbaden:Hessische Landeszentrale für Politische Bildung, 1995
- Schrage F.H. Weimar, Buchenwald:Spuren nationalsozialistischer Vernichtungsgewalt in Werken von Ernst Wiechert, Eugen Kogon, Jorge Semprun . Düsseldorf:Grupello, 1999
- Mühlhausen W. Eugen Kogon:ein Leben für Humanismus, Freiheit und Demokratie . Wiesbaden:Hessische Landeszentrale für Politische Bildung, 2006
- Сайт, присвячений Ойгенові Когону[недоступне посилання з квітня 2019]
- Ойген Когон як християнський публіцист (нім.)
- ↑ а б в SNAC — 2010.
- ↑ а б Енциклопедія Брокгауз
- ↑ а б Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ а б Deutsche Nationalbibliothek Record #118713566 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ Filmportal.de — 2005.
- ↑ а б Nuremberg Trials Project — 2016.
- ↑ Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ CONOR.Sl