Мови пахарі — Вікіпедія
Мови пахарі | |
---|---|
Поширена в | Непал, Північна Індія |
Носії | 29 000 000 осіб (2001) |
Писемність | деванаґарі |
Класифікація | Індоєвропейська сім'я |
Склад | Східна пахарі, Центральна пахарі, Західна пахарі |
Офіційний статус | |
Коди мови |
Мови пахарі або мови північної зони — група пов'язаних індоарійських мов або діалектів, якими розмовляють в Гімалаях від Непалу до індійського штату Хімачал-Прадеш. Пахарі поділяються на три підгрупи: східну, поширену на теритоірї Непалу, що складається з непалі та її діалектів; центральну, поширену на території штату Уттаракханд, що складається з мов кумаоні та ґархвалі; і західну, поширену на території штату Хімачал-Прадеш.
![]() | Це незавершена стаття про мову. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |