Септицемія — Вікіпедія
Септицемі́я — форма сепсису, для якої характерна відсутність гнійних метастазів як при септикопіємії та швидкий перебіг. Наразі є історичним поняттям, яке не використовується у сучасному трактуванні поняття «сепсис»[1].
Для септицемії характерні підвищення судинно-тканинної проникності, розвиток фібриноїдних змін стінок судин, алергійних васкулітів, з чим значною мірою пов'язані прояви геморагічного синдрому.
Септицемія може розвиватися як ускладнення будь-якого тяжкого інфекційного захворювання.
Клінічні ознаки:
- висока температура,
- остуда,
- марення,
- задишка з розвитком дихальної недостатності,
- прискорений ритм серцевих скорочень.[2]
- ↑ Ф. С. Глумчер. Септический шок: новые концепции патогенеза и лечения. Мистецтво лікування. — 2004. — № 8. — с. 4-8.
- ↑ Септицемия | Болезни крови и органов кроветворения | Педиатрия — medkarta.com. Архів оригіналу за 8 жовтня 2013. Процитовано 10 грудня 2012.
![]() | Це незавершена стаття про хворобу, синдром або розлад. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |