Справа Маттеї (фільм) — Вікіпедія
Справа Маттеї![]() | |
---|---|
італ. Il Caso Mattei | |
![]() | |
Жанр | біографічна драма |
Режисер | Франческо Розі |
Продюсер | Франко Крістальді |
Сценарист | Франческо Розі Тоніно Гуерра Неріо Мінуццо Тіто ді Стефано |
У головних ролях | Джан Марія Волонте Луїджі Скуарцина Пітер Болдуїн |
Оператор | Паскуаліно де Сантіс |
Композитор | П'єро Піччоні |
Монтаж | Руджеро Мастроянні |
Художник | Андреа Крізанті |
Костюмер | Франко Чаретті |
Кінокомпанія | Verona Produzione Vides Cinematografica |
Дистриб'ютор | Paramount Pictures і Netflix |
Тривалість | 116 хв. |
Мова | італійська |
Країна | ![]() |
Рік | 1972 |
Дата виходу | 26 січня 1972 (Італія) |
IMDb | ID 0068346 |
Рейтинг | IMDb: ![]() |
![]() |
«Справа Маттеї» (італ. Il Caso Mattei) — італійський фільм-розслідування 1972 року, поставлений режисером Франческо Розі. Лауреат премії Золота пальмова гілка 25-го Каннського міжнародного кінофестивалю[1]
.
У основі сюжету фільму розповідь про життя Енріко Маттеї, одного з найвпливовіших громадян Італії, який допоміг змінити майбутнє країни, спочатку як борець за звільнення від нацистів, потім як інвестор газовидобувної компанії, і зрештою, як голова «ЕНІ» (ENI), державної нафтогазової компанії. 27 жовтня 1962 року він загинув, коли його приватний літак розбився за одну хвилину до приземлення в Міланському аеропорту. Досі невідомо, став Маттеї жертвою змови або вбивства чи ні.
Джан Марія Волонте | ···· | Енріко Маттеї |
Луїджі Скуарцина | ···· | журналіст |
Пітер Болдуїн | ···· | Макгейл |
Ренато Романо | ···· | журналіст |
Франко Граціозі | ···· | міністр |
Джанфранко Омбуєн | ···· | інженер «Феррарі» |
Еліо Жота | ···· | голова комісії |
Едда Ферронао | ···· | пані Маттеї |
Лучано Колітті | ···· | Бертуцці |
- Автори сценарію — Франческо Розі, Тоніно Гуерра, Неріо Мінуццо, Тіто ді Стефано
- Режисер-постановник — Франческо Розі
- Продюсер — Франко Крістальді
- Композитор — П'єро Піччоні
- Оператор — Паскуаліно Де Сантіс
- Монтаж — Руджеро Мастроянні
- Художник-постановник — Андреа Крізанті
- Художник по костюмах — Франко Чаретті
- Звукорежисер — Маріо Брамонті
«Стрічка є досить рідкісним явищем […], оскільки додає в історію кінематографічного оповідання новий жанр: фільм-розслідування, що поновлює одночасно біографію людини і хід слідства у її справі. Розі особисто з'являється на екрані, розпитує журналістів і намагається допомогти їм в роботі. Він збирає відомості і приватні думки, але кінцева істина увесь час вислизає»[2].
Нагороди та номінації фільму «Справа Маттеї»[3] | |||||
---|---|---|---|---|---|
Рік | Кінофестиваль/кінопремія | Категорія/нагорода | Номінант | Результат | |
1972 | 25-й Каннський міжнародний кінофестиваль | Золота пальмова гілка | Справа Маттеї (разом з фільмом Робітничий клас іде в рай) | Перемога | |
1972 | Спеціальна згадка журі | Джан Марія Волонте | Перемога | ||
1973 | Премія «Золотий глобус» (Італія) | Найкращий фільм | Справа Маттеї | Перемога |
- ↑ Festival de Cannes: The Mattei Affair. festival-cannes.com. Архів оригіналу за 20 жовтня 2013. Процитовано 8.10.2016.
- ↑ Лурселль, Жак. Дело Маттеи // Авторская энциклопедия фильмов. — СПб. : Rosebud Publishing, 2009. — Т. 1. — С. 649. — 3000 прим. — ISBN 978-5-904175-02-3.(рос.)
- ↑ Нагороди та номінації фільму «Справа Маттеї» на сайті IMDb
Справа Маттеї на сайті IMDb (англ.)
(станом на 8.10.2016)