Третя особа — Вікіпедія
Тре́тя осо́ба — термін з права та лінгвістики.
- Третя особа — в матеріальному праві — особа, яка не є стороною в зобов'язанні, але на підставі закону чи договору набуває прав у такому зобов'язанні.
- Третя особа — у процесуальному праві — учасник процесу, що не є позивачем або відповідачем, але вступає до спору для захисту особистих суб'єктивних прав і охоронюваних законом інтересів.
- Третя особа — в лінгвістиці — особа, яка не бере участі у процесі комунікації.
- Треті особи [Архівовано 17 листопада 2016 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2004. — Т. 6 : Т — Я. — 768 с. — ISBN 966-7492-06-0.
![]() | Третя особа — термін, який має кілька значень. Ця сторінка значень містить посилання на статті про кожне з них. Якщо ви потрапили сюди за внутрішнім посиланням, будь ласка, поверніться та виправте його так, щоб воно вказувало безпосередньо на потрібну статтю. |