Удівець (фільм, 1959) — Вікіпедія
Удівець![]() | |
---|---|
італ. Il Vedovo | |
![]() | |
Жанр | драматична кінокомедія |
Режисер | Діно Різі |
Продюсер | Elio Scardamagliad |
Сценарист | Родольфо Сонего[it], Фабіо Карпі[it], Сандро Контіненца[it], Діно Верде[it] |
У головних ролях | Альберто Сорді Франка Валері Леонора Руффо[it] |
Оператор | Лучано Тразатті[it] |
Композитор | Армандо Тровайолі |
Тривалість | 100 хв. |
Мова | італійська |
Країна | ![]() |
Рік | 1959 |
IMDb | ID 0131097 |
Рейтинг | IMDb: ![]() |
![]() |
«Удівець» (італ. Il Vedovo) — італійський комедійний фільм 1959 року, режисера Діно Різі, в якому взяли участь Альберто Сорді, Франка Валері та Леонора Руффо. Кінострічка є прекрасним прикладом жанру італійської комедії, сатиричного стилю, зосередженого на самознущанні, який давно існував, але був започаткований двома фільмами Маріо Монічеллі: «Зловмисники, як завжди, залишилися невідомими» (1958) та «Велика війна»[it] (1959). Жанр розвивався у фільмах Діно Різі — «Маттаторе»[it] (1960) та «Важке життя» (1961), Луїджі Коменчіні — «Усі додому»[it] (1961), а його кульмінацією став фільм П'єтро Джермі — «Розлучення по-італійськи» (1961). Фільм також наближається до італійського неореалізму. У ньому показано суперечності італійського повоєнного економічного дива 1955—1972 років.
Альберто Нарді (Альберто Сорді) — ще молодий і привабливий для жінок власник фабрики, на якій виробляють ліфти, уявляє себе людиною з великими можливостями, однак багато років балансує на межі банкрутства. Він одружений з багатою Ельвірою Альміраї (Франка Валері), у якої вима́нює гроші для утримання свого бізнесу на плаву.
Альберто має коханку Джою (Леонора Руффо[it]), про що догадується Ельвіра, але вважаючи свого чоловіка за дурника, впевнена, що він ніколи не залишить її, надіючись заволодіти її статками. Проте Альберто не кохає її й здатний навіть піти на злочин, щоб успадкувати її гроші.
- Альберто Сорді — Альберто Нарді
- Франка Валері — Ельвіра Альміраї
- Лівіо Лоренцон[it] — Маркіс Стуккі
- Леонора Руффо[it] — Джоя
- Нандо Бруно[it] — дядько Нарді
- Нанда Прімавера[it] — Італія, мати Джої
- Енцо Петіто[it] — Фріцмаєр
- Анджела Луче — Маргеріта
![]() | Цей розділ містить неупорядкований список різноманітних фактів[en] про предмет статті. (серпень 2023) |
- Поштовхом до фільму була реальна судова справа, яка сталася в Італії в 1958 році. Бізнесмен з фінансовими проблемами організував вбивство своєї дружини, щоб одержати гроші за страхування її життя.
- У фільмі висміюється лицемірство, вульгарність та цинізм бізнесмена, якого ніщо не може зупинити перед бажанням наживи та задоволень.