Ульф Стернер — Вікіпедія
![]() | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Народився | 11 лютого 1941 (83 роки) Дежо, Швеція | |||
Зріст | 188 см | |||
Вага | 85 кг | |||
Позиція | крайній нападник | |||
Кидок | лівий | |||
Проф. клуби | «Форсгага ІФ» «Вестра Фрелунда» «Нью-Йорк Рейнджерс» «Регле» «Фер'єстад» «Лондон Лайонс» | |||
Нац. збірна | ![]() | |||
Ігрова кар'єра | 1956 — 1990 | |||
![]() |
Ульф Івар Ерік Стернер (швед. Ulf Ivar Erik "Uffe" Sterner, нар. 11 лютого 1941, Дежо) — шведський хокеїст, що грав на позиції крайнього нападника. Згодом — хокейний тренер. Двічі брав участь у зимових Олімпійських іграх у 1960 та 1964 роках. Багаторазовий учасник і призер чемпіонатів світу з хокею. Перший європейський хокеїст у Національній хокейній лізі.
Хокейну кар'єру розпочав на батьківщині 1956 року виступами за команду «Форсгага ІФ». 12 листопада 1959 року він дебютував у міжнародному турнірі в товариському матчі з командою Чехословаччини. Наприкінці 1950-х і на початку 1960-х років він був одним із найпопулярніших гравців Швеції. На чемпіонаті світу з хокею 1962 року Стернер закинув шайбу в ворота Канади, яку він згодом назвав своїм найкращим голом.[1] Його команда перемогла в грі з рахунком 5-3 і завоювала золоту медаль.[2] На чемпіонаті світу 1963 року він зробив хет-трик проти Канади. Його команда перемогла в грі з рахунком 4-1. Після гри, він і товариш по команді Свен Тумба зустрівся з королем Густавом VI Адольфом та отримали від нього привітання.[1]
Вперше на Олімпіаду він потрапив у 1960 році. Команда не завоювала медаль. У 1963 році Ульфом зацікавився клуб НХЛ «Нью-Йорк Рейнджерс», а в жовтні Стернер здійснив поїздку до тренувального табору. Сторони підписали п'ятирічний контракт, але Стернер відмовився грати в цьому сезоні, щоб зберегти свій статус аматора на зимовій Олімпіаді 1964 року. Команда виграла срібну медаль. Стернер прибув до тренувального табору в 1964 році і показав чудові результати. Проте в НХЛ, на відміну від Міжнародної федерації хокею із шайбою, допускається більш жорстка гра, що не було звичним для гравців з Європи. Давши Ульфу час, щоб пристосуватися до американського стиля гри, «Рейнджерс» запропонував йому для початку зіграти в фарм-клубі «Сент-Пол Рейнджерс». Через два місяці він пристосувався й його перевели до клубу «Балтімор Кліпперс» в АХЛ. Нарешті, 27 січня 1965 року він приєднався до «Рейнджерс» у грі проти «Бостон Брюїнс», ставши першим європейцем, який зіграв у НХЛ.[3]
Зрештою, Стернер зіграв лише чотири гри в НХЛ, і він не заробив жодного очка. Він не бажав грати грубо й був відправлений назад до АХЛ, і незабаром стало зрозуміло, що він не збирається повертатися до НХЛ.
Протягом професійної клубної ігрової кар'єри, що тривала 23 роки, захищав кольори команд «Форсгага ІФ», «Вестра Фрелунда», «Нью-Йорк Рейнджерс», «Регле», «Фер'єстад» та «Лондон Лайонс».
Виступав за збірну Швеції, на головних турнірах світового хокею провів 86 ігор в її складі.
У 1964 році, виступаючи за збірну Швеції, став срібним призером зимових Олімпійських ігор у Інсбруці.
Сезон | Клуб | Ліга | Регулярний сезон | Плей-оф | ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
І | Г | П | О | ШХ | І | Г | П | О | ШХ | |||
1956–57 | «Форсгага ІФ» | Гокейеттан | 7 | 3 | 0 | 3 | — | — | — | — | — | — |
1957–58 | «Форсгага ІФ» | Гокейеттан | 14 | 2 | 0 | 2 | — | — | — | — | — | — |
1958–59 | «Форсгага ІФ» | Гокейеттан | 11 | 7 | 8 | 15 | — | — | — | — | — | — |
1959–60 | «Форсгага ІФ» | Гокейеттан | 14 | 17 | 6 | 23 | 14 | — | — | — | — | — |
1960–61 | «Форсгага ІФ» | Гокейеттан | 13 | 14 | 8 | 22 | 2 | — | — | — | — | — |
1961–62 | «Вестра Фрелунда» | Гокейеттан | 13 | 12 | 9 | 21 | 26 | 7 | 6 | 4 | 10 | 5 |
1962–63 | «Вестра Фрелунда» | Гокейеттан | 14 | 14 | 6 | 20 | 6 | 7 | 7 | 4 | 11 | 0 |
1963–64 | «Вестра Фрелунда» | Гокейеттан | 12 | 10 | 2 | 12 | 6 | 7 | 1 | 4 | 5 | 10 |
1964–65 | «Нью-Йорк Рейнджерс» | НХЛ | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | — | — | — | — | — |
1964–65 | «Сент-Пол Сейнтс» | ЦПХЛ | 16 | 12 | 9 | 21 | 2 | — | — | — | — | — |
1964–65 | «Балтімор Кліпперс» | АХЛ | 52 | 18 | 26 | 44 | 12 | 5 | 1 | 0 | 1 | 2 |
1965–66 | «Регле» | Swe-2 | 15 | 32 | 11 | 43 | — | 6 | 12 | 3 | 15 | — |
1966–67 | «Регле» | Swe-2 | 19 | 4 | 11 | 15 | 11 | — | — | — | — | — |
1967–68 | «Фер'єстад» | Гокейеттан | 21 | 16 | 8 | 24 | 19 | — | — | — | — | — |
1968–69 | «Вестра Фрелунда» | Гокейеттан | 19 | 19 | 20 | 39 | 10 | 7 | 5 | 7 | 12 | 2 |
1969–70 | «Фер'єстад» | Swe-2 | 17 | 14 | 22 | 36 | — | 5 | 4 | 3 | 7 | 2 |
1970–71 | «Фер'єстад» | Гокейеттан | 6 | 4 | 7 | 11 | 13 | 14 | 10 | 3 | 13 | 14 |
1971–72 | «Фер'єстад» | Гокейеттан | 14 | 10 | 15 | 25 | 28 | 14 | 5 | 6 | 11 | 24 |
1972–73 | «Фер'єстад» | Гокейеттан | 14 | 7 | 15 | 22 | 23 | 14 | 10 | 2 | 12 | 29 |
1973–74 | «Лондон Лайонс» | Britain | 64 | 27 | 88 | 115 | 71 | 2 | 0 | 2 | 2 | 0 |
1974–75 | BK Bäcken | Swe-3 | 22 | 14 | 30 | 44 | 63 | — | — | — | — | — |
1975–76 | BK Bäcken | Swe-2 | 22 | 17 | 23 | 40 | 31 | — | — | — | — | — |
1976–77 | BK Bäcken | Swe-2 | 24 | 14 | 24 | 38 | — | — | — | — | — | — |
1977–78 | Vänersborgs HC | Swe-3 | 15 | 17 | 16 | 33 | — | — | — | — | — | — |
1988–89 | Hammarö HC | Swe-3 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |
1989–90 | Hammarö HC | Swe-3 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | — | — | — | — | — |
Усього в Гокейеттані | 172 | 135 | 104 | 239 | 147 | 70 | 44 | 30 | 74 | 84 |
Рік | Команда | Турнір | І | Г | П | О | ШХ |
---|---|---|---|---|---|---|---|
1960 | Швеція | ОІ | 5 | 0 | 1 | 1 | 0 |
1961 | Швеція | ЧС | 7 | 5 | 0 | 5 | 2 |
1962 | Швеція | ЧС | 7 | 9 | 7 | 16 | 2 |
1963 | Швеція | ЧС | 7 | 7 | 2 | 9 | 2 |
1964 | Швеція | ОІ | 7 | 6 | 5 | 11 | 0 |
1966 | Швеція | ЧС | 7 | 4 | 1 | 5 | 0 |
1967 | Швеція | ЧС | 7 | 2 | 3 | 5 | 7 |
1969 | Швеція | ЧС | 10 | 5 | 9 | 14 | 8 |
1970 | Швеція | ЧС | 10 | 1 | 7 | 8 | 7 |
1971 | Швеція | ЧС | 10 | 2 | 2 | 4 | 2 |
1973 | Швеція | ЧС | 9 | 5 | 2 | 7 | 6 |
Національна збірна | 86 | 41 | 39 | 90 | 36 |
- Ульф Стернер на сайті The Internet Hockey Database (англ.)
- Ульф Стернер на сайті Eurohockey.com (англ.)