Фосфати — Вікіпедія
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e6/2009_%D0%90%D0%BB%D1%8C%D1%84%D0%B0%D0%9A%D0%B5%D1%80%D1%87%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D1%82_%D1%81%D0%B5%D1%80.%D0%9C%D0%B8%D0%BD%D0%B5%D1%80%D0%B0%D0%BB%D1%8B_%D0%A3%D0%BA%D1%80%D0%B0%D0%B8%D0%BD%D1%8B.jpg/270px-2009_%D0%90%D0%BB%D1%8C%D1%84%D0%B0%D0%9A%D0%B5%D1%80%D1%87%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D1%82_%D1%81%D0%B5%D1%80.%D0%9C%D0%B8%D0%BD%D0%B5%D1%80%D0%B0%D0%BB%D1%8B_%D0%A3%D0%BA%D1%80%D0%B0%D0%B8%D0%BD%D1%8B.jpg)
Фосфа́ти — солі фосфатної кислоти. Оскільки фосфатна кислота є триосновною, від неї походять три ряди солей, наприклад:
- H3PO4 + NaOH → NaH2PO4 + H2O
- H3PO4 + 2NaOH → Na2HPO4 + 2H2O
- H3PO4 + 3NaOH → Na3PO4 + 3H2O
Першу з цих солей називають дигідрогенфосфатом натрію, другу — гідрогенфосфатом натрію, а третю — нормальним (середнім) фосфатом натрію.
Дигідрогенфосфати металів у воді розчиняються добре. Усі нормальні фосфати, за винятком фосфатів натрію, калію і амонію, у воді нерозчинні. Гідрофосфати за своєю розчинністю у воді займають проміжне місце між дигідрофосфатами та нормальними фосфатами. Але малорозчинні у воді гідрофосфати та нерозчинні нормальні фосфати легко розчиняються навіть у слабких органічних кислотах.
До мінералів фосфатів належать: апатит, бірюза, монацит, фосфорити тощо.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6c/%D0%9A%D1%80%D0%B8%D1%81%D1%82%D0%B0%D0%BB_%D0%B3%D1%96%D0%B4%D1%80%D0%BE%D1%84%D0%BE%D1%81%D1%84%D0%B0%D1%82%D1%83_%D0%B0%D0%BC%D0%BE%D0%BD%D1%96%D1%8E.jpg/220px-%D0%9A%D1%80%D0%B8%D1%81%D1%82%D0%B0%D0%BB_%D0%B3%D1%96%D0%B4%D1%80%D0%BE%D1%84%D0%BE%D1%81%D1%84%D0%B0%D1%82%D1%83_%D0%B0%D0%BC%D0%BE%D0%BD%D1%96%D1%8E.jpg)
Фосфати, що потрапляють у навколишнє середовище, поряд з деякими іншими речовинами призводять до евтрофікації водойм.[1][2][3] Суперечки використання фосфатів у пральних порошках ведуться з 1970-х років,[4] таке їх застосування заборонено у багатьох країнах. З початку 2010-х років у країнах Європейського Союзу поступово вводяться обмеження використання фосфатів у побутових пральних порошках лише на рівні трохи більш як 0,3—0,5 г фосфору на цикл прання.[5] Крім добрив та пральних порошків, антропогенним джерелом фосфатів у навколишньому середовищі є необроблені стічні води.
- Деркач Ф. А. Хімія. — Львів : Львівський університет, 1968. — 312 с.
- Гірничий енциклопедичний словник : у 3 т / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Східний видавничий дім, 2001—2004.
- Фосфати // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
- ↑ Eutrophication Definition Page. Архів оригіналу за 26 квітня 2016. Процитовано 13 січня 2022.
- ↑ Eutrophication: Causes, Consequences, and Controls in Aquatic Ecosystems | Learn Science at Scitable. Архів оригіналу за 31 грудня 2021. Процитовано 13 січня 2022.
- ↑ About Eutrophication | World Resources Institute. Архів оригіналу за 11 грудня 2021. Процитовано 13 січня 2022.
- ↑ Historical Perspecitve Of The Phosphate Detergent Conflict. Архів оригіналу за 28 травня 2010. Процитовано 2 жовтня 2015.
- ↑ EU-wide ban on phosphates in household detergents adopted (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 13 січня 2022. Процитовано 5 квітня 2022.
![]() | Це незавершена стаття з хімії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |