Хуторськой Андрій Вікторович — Вікіпедія
Хуторськой Андрій Вікторович | |
---|---|
Хуторской Андрей Викторович | |
Народився | 6 жовтня 1959 (64 роки) Калуга |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | науковець |
Alma mater | Калузький державний педагогічний інститут ім. К. Е. Ціолковського |
Галузь | Дидактика, педагогічна інноватика, методологія педагогіки, Дистанційне навчання |
Заклад | Російська академія освіти |
Вчене звання | доктор педагогічних наук |
Науковий ступінь | професор |
Науковий керівник | Студенікін Михайло Тимофійович |
Аспіранти, докторанти | Король Андрій Дмитрович |
Нагороди | |
http://khutorskoy.ru/ | |
Особ. сторінка | khutorskoy.ru |
Андрій Вікторович Хуторськой (6 жовтня 1959) — доктор педагогічних наук, член-кореспондент Російської академії освіти[1] (2006), дійсний член (академік) Міжнародної педагогічної академії (1996), дійсний член (академік) Міжнародної слов'янської академії освіти ім. Я. А. Коменського (2010), директор Інституту освіти людини, директор Центру дистанційної освіти «Ейдос».
У 1981 році закінчив фізико-математичний факультет Калузького державного педагогічного інституту ім. К. Е. Ціолковського.
У 1986 році після закінчення річної аспірантури НДІ СіМО АПН СРСР захистив кандидатську дисертацію.
У 1998 році у Дисертаційній раді захистив докторську дисертацію на тему «Дидактичні основи евристичного навчання».
17 років у 1981—1989 роках працював учителем, завучем, директором школи в Калузі, Калузькій та Московській областях, а також викладачем Орехово-Зуєвського педагогічного інституту (1986—1989 рр.), завідувачем кафедри науково-природничого циклу школи № 734 Центру виховання гармонійної і соціально активної особистості АПН СРСР (школа Олександра Тубельського[ru] (1989—1990 рр.).
А.Хуторськой був засновником і директором Школи вільного розвитку в селищі Чорноголовка Московської області (1992—1997 рр.), докторантом і викладачем кафедри педагогіки Московського педагогічного університету (1995—1998 рр.), завідувач лабораторії, завідувач відділу проблем дидактики і психології, заступником директора з наукової роботи Інституту загальної середньої освіти РАО (нині Інститут змісту і методів навчання РАО) (1998—2011 рр.).
З 1998 р. — засновник і директор Центру дистанційної освіти «Ейдос».
З 2011 року — директор Інститут освіти людини. Голова дистанційної Вченої ради.
Професійні інтереси зосереджені в області дидактики, педагогічної інноватики, методології педагогіки та дистанційного навчання.
Розробив і реалізував ряд інноваційних концепцій і технологій — особистісно-орієнтоване навчання, компетентнісного підходу, моделі школи вільного розвитку. Розробив методологічні та педагогічні основи дистанційної освіти особистісно-орієнтованого типу. Ввів в педагогіку принцип людинозверненості освіти.
Автор дидактичної евристики — теорії креативного навчання, Доктрини освіти людини в Російській Федерації.
Засновник авторської Школи вільного розвитку, на базі якої проведено 5-річний педагогічний експеримент з проектування та реалізації людинозверненості освіти (1992—1997 рр.).
Засновник дистанційної (розподіленої) наукової школи. Керує науковими дослідженнями в області людинозверненого, особистісно-орієнтованого, евристичного, дистанційного навчання. Розробив теорію і методику компетентнісного навчання, в якій розділив компетенції (зовнішні норми) і компетентності (внутрішні якості людини)[2].
Головний редактор Інтернет-журналів «Ейдос», Вісник Інституту освіти людини. Засновник і голова оргкомітету Всеросійських дистанційних евристичних олімпіад.
Розробив і впровадив у практику модель розподіленого навчання — Центр дистанційної освіти «Ейдос» (http://eidos.ru [Архівовано 29 грудня 2016 у Wayback Machine.]), який проводить дистанційні евристичні олімпіади, конференції, курси, конкурси, проекти для школярів і педагогів.
Лідер рейтингу Російського індексу наукового цитування серед 30 тисяч педагогів Росії. В системі Elibrary.ru зафіксовано понад 9000 посилань на роботи А.Хуторського.
Дистанційною освітою займається з 1989 року (Радянсько-американський проект «Шкільна електронна пошта»). У 1998 році заснував Центр дистанційної освіти «Ейдос», в якому працює директором. Його прогноз: «У нинішньому столітті кращі вчителі будуть саме дистанційні, які вміють взаємодіяти з усім світом за допомогою електронних телекомунікацій».
Створив діючу систему розвитку обдарованості школярів за допомогою Всеросійських дистанційних евристичних олімпіад. З 1997 року було залучено понад 250 тис. школярів Росії та інших країн.
Заснував Всеросійські конкурси «Дистанційний вчитель року», «Дистанційна школа року», «Сучасний урок», Всеросійські дистанційні серпневі педагогічні конференції (проводяться щорічно з 1999 року). Розробник і організатор дистанційних курсів, проектів, конференцій для школярів і дорослих. Провів з колегами більше 30 дистанційних освітніх проектів: «Герб мого роду», «Мій Пушкін», «Моя Перемога», «Феномен», «Мій віртуальний дім», «Літній Інтернет-фестиваль» і ін.
У 2008 році заснував туристичну компанію Ейдос Тур, яка організовує шкільні тури в Москву, Санкт-Петербург, Париж, інші міста і країни. У 2011 році заснував і очолив Інститут освіти людини — некомерційне науково-освітній заклад, який входить до групи компаній «Ейдос».
- Нагрудний знак «Почесний працівник загальної освіти Російської Федерації» (2002).
Автор понад 700 опублікованих робіт[3], присвячених педагогіці, дидактиці, сучасним методикам і технологіям навчання.
- Хуторской А. В. Доктрина образования человека в Российской Федерации. — М. : Издательство «Эйдос»; Издательство Института образования человека, 2015. — 24 с. (Серия «Научная школа»).
- Хуторской А. В. Концепция Научной школы человекосообразного образования. — М. : Издательство «Эйдос»; Издательство Института образования человека, 2015. — 24 с. (Серия «Научная школа»).
- Хуторской А. В. Тезаурус человекосообразного образования. — М. : Издательство «Эйдос»; Издательство Института образования человека, 2015. — 51 с. (Серия «Научная школа»).
- Хуторской А. В. Метапредмет «Мироведение»: Программа и методика занятий в 5-6 классах: Методическое пособие для учителя : 2-е изд., перераб. и доп. — М. : Издательство «Эйдос»; Издательство Института образования человека, 2015. — 132 с. : ил. (Серия «Новые стандарты»).
- Хуторской А. В. Методология педагогики: человекосообразный подход. Результаты исследования. — М. : Издательство «Эйдос»; Издательство Института образования человека, 2014. — 171 с. (Серия «Научная школа»).
- Хуторской А. В. Компетентностный подход в обучении. Научно-методическое пособие. А. В. Хуторской. — М.: Издательство «Эйдос»; Издательство Института образования человека, 2013. — 73 с. : ил. (Серия «Новые стандарты»).
- Системно-деятельностный подход в обучении [Архівовано 6 січня 2017 у Wayback Machine.]: Научно-методическое пособие. — М. : Издательство «Эйдос»; Издательство Института образования человека, 2012. — 63 с. : ил. (Серия «Новые стандарты»).
- Метапредметный подход в обучении [Архівовано 7 січня 2017 у Wayback Machine.]: Научно-методическое пособие. — М. : Издательство «Эйдос»; Издательство Института образования человека, 2012. — 50 с. : ил. (Серия «Новые стандарты»).
- Метапредмет «Числа» [Архівовано 10 жовтня 2016 у Wayback Machine.]: Методическое пособие для учителей начальной школы : 2-е изд., перераб. и доп. — М. : Издательство «Эйдос»; Издательство Института образования человека, 2012. — 80 с. : ил. (Серия «Новые стандарты»).
- 55 методов творческого обучения [Архівовано 30 грудня 2016 у Wayback Machine.]: Методическое пособие. — М. : Издательство «Эйдос»; Издательство Института образования человека, 2012. — 42 с. : ил. (Серия «Современный урок»).
- Эвристическое обучение. В 5 т. Т.2. Исследования [Архівовано 25 січня 2017 у Wayback Machine.] / под ред. А. В. Хуторского. — М.: Издательство «Эйдос»; Издательство Института образования человека, 2012. — 198 с. (Серия «Инновации в обучении»).
- Эвристическое обучение. В 5 т. Т.1. Научные основы [Архівовано 21 лютого 2017 у Wayback Machine.] / под ред. А. В. Хуторского. — М.: ЦДО «Эйдос», 2011. — 320 с. (Серия «Инновации в обучении»).
- Современная дидактика [Архівовано 11 січня 2017 у Wayback Machine.]. Учебное пособие. 2-е издание, переработанное. — М.: Высшая школа, 2007. — 639 с.
- Основы обучения: Дидактика и методика [Архівовано 30 грудня 2016 у Wayback Machine.]. Учеб. пособие для студ. высш. учеб. заведений. — М.: Издательский центр «Академия», 2007. — 352 с. (в соавт. с В. В. Краевским)
- Интернет-уроки. Поурочные разработки участников Всероссийского конкурса «Дистанционный учитель года». — М.: ЦДО «Эйдос», 2010. — 152 с. (соредактор).
- Образовательное пространство СНГ — проблема сравнительной педагогики. — М.: Научно-внедренческое предприятие «ИНЭК», 2006. — 247 c.
- Методика личностно-ориентированного обучения. Как обучать всех по-разному?: Пособие для учителя. — М.: Владос, 2005. — 383 с (Серия «Педагогическая мастерская»).
- Педагогическая инноватика: методология, теория, практика. — М.: Изд-во УНЦ ДО, 2005. — 222 c.
- Практикум по дидактике и современным методикам обучения. — СПб.: Питер, 2004. — 541 с; ил. — (Серия «Учебное пособие»).
- Дидактическая эвристика: Теория и технология креативного обучения. — М.: Изд-во МГУ, 2003. — 416 с.
- Современная дидактика: Учебник для вузов. — СПб: Питер, 2001. — 544 с.: ил. — (Серия «Учебник нового века»)
- Увлекательная физика. Сборник заданий и опытов для школьников и абитуриентов с ответами. — М.: АРКТИ, 2001. — 192 с (в соавт.)
- Развитие одарённости школьников: Методика продуктивного обучения: Пособие для учителя. — М.: Гуманит. Изд. Центр ВЛАДОС, 2000. — 320 с. — (Педагогическая мастерская).
- Интернет в школе. Практикум по дистанционному обучению. — М.: ИОСО РАО, 2000. — 304 с.
- Эвристическое обучение: Теория, методология, практика. Научное издание. — М.: Международная педагогическая академия, 1998. — 266 с.
- Мироведение: Эвристическое пособие для учеников 5—9 классов. — Ногинск, 1995. — 94 с.
- Метапредмет «Числа»: Экспериментальный интегрированный курс. — Черноголовка, 1994. — 68 с.
- Метапредмет «Мироведение»: Экспериментальный интегрированный курс. — Пособие для учителя. — Черноголовка, 1993. — 70 с.
- Фундаментальные физические постоянные. Кн. для учителя. — Мн.: Народная асвета, 1988. — 96 с.
- Мировые константы в физике: Методические рекомендации. — Л., 1987. — 58 с. (в соавт.)
- Изучение фундаментальных физических констант в средних профессионально-технических училищах. — М.: Высшая школа, 1985. — 24 с.
- Хуторской А. В. Доктрина образования человека в Российской Федерации // Народное образование. — 2015. — № 3. — С. 35-46.
- Хуторской А. В. Методика проектирования и организации метапредметной образовательной деятельности учащихся // Муниципальное образование: инновации и эксперимент. — 2014. — № 2. — С.7-23.
- Хуторской А. В. Образование, сообразное человеку: технология выращивания ценностей и целей / Андрей Викторович Хуторской // Народное образование. — 2014. — № 4. — С. 153—159.
- Хуторской А. В. Вальдорфская школа Р. Штайнера // Школьные технологии. — 2014. — № 1. — С. 81-87.
- Хуторской А. В. Метапредметный компонент нового образовательного стандарта: как с ним работать // Сельская школа. — 2013. — № 4. — С.71-87.
- Хуторской А. В. Педагогическая система М. Монтессори // Школьные технологии. — 2013. № 6. — С. 87-90.
- Хуторской А. В. Новая школа Селестена Френе // Школьные технологии. — 2013. — № 4. — С. 72-76. .
- Модель системно-деятельностного обучения и самореализации учащихся — Интернет-журнал «Эйдос». — 2012. — № 2.
- Метапредметное содержание и результаты образования: как реализовать федеральные государственные образовательные стандарты (ФГОС) — Интернет-журнал «Эйдос». — 2012. — № 1.
- Стандарты образования, сообразные человеку — Интернет-журнал «Эйдос». — 2011. — № 5.
- Дистанционное обучение и его технологии — Журнал «Компьютерра», № 36 от 18 сентября 2002 года
- Виртуальное образование и русский космизм [Архівовано 10 лютого 2020 у Wayback Machine.]
- Дидактическая эвристика — теория и технология развития одарённости учащихся [Архівовано 30 листопада 2016 у Wayback Machine.]
- Эвристический тип образования: результаты научно-практического исследования
- Изобретение велосипеда
- Как не выходя из дома подготовиться и принять участие в дистанционной эвристической олимпиаде
- Рождение знаний в обучении
- История успеха Андрея Хуторского [Архівовано 9 жовтня 2016 у Wayback Machine.]. Программа «Они сделали это» на радио «Финам ФМ», 2011.
- Дистанционное образование школьников и современные интернет-технологии [Архівовано 26 березня 2017 у Wayback Machine.]. Интервью на «Радио Свобода», 2005.
- Государство против ученика [Архівовано 7 березня 2017 у Wayback Machine.]. Интервью журналу «Со-Общение», 2002.
- Ученики ждут [Архівовано 12 березня 2018 у Wayback Machine.]. Международная конференция педагогов в Ставрополе, 2012.
Переможець і лауреат низки конкурсів, грантів Російського фонду фундаментальних досліджень, НФПК, Російського гуманітарного наукового фонду, гранту Президента Росії для молодих докторів наук.
Книги А. В. Хуторського «Дидактична евристика» і "Методика особистісно-орієнтованого навчання. Як навчати всіх по-різному "визнані книгами року Росії з педагогіки в 2005—2006 рр.
Почесний працівник загальної освіти Російської Федерації (2002).
- ↑ page = 74 Список членів-кореспондентів РАО. Архів оригіналу за 30 грудня 2016. Процитовано 29 грудня 2016.
- ↑ Хуторской Андрей Викторович. Архів оригіналу за 6 березня 2017. Процитовано 29 грудня 2016.
- ↑ A.В.Хуторской. Книги и статьи. Все мои труды. Архів оригіналу за 9 грудня 2016. Процитовано 29 грудня 2016.
- Персональний сайт А. В. Хуторського [Архівовано 25 листопада 2016 у Wayback Machine.]
- Сайт Інституту освіти людини [Архівовано 2 квітня 2022 у Wayback Machine.]
- Сайт Центру дистанційної освіти «Ейдос» [Архівовано 29 грудня 2016 у Wayback Machine.]
- Пошуки жанру [Архівовано 16 червня 2019 у Wayback Machine.] — Критична стаття в журналі «Новий Світ» (1994).
- А. В. Хуторський на сайті Російської академії освіти