Шот — Вікіпедія
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b4/Chott_Melrhir_NASA.jpg/250px-Chott_Melrhir_NASA.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6d/Chott_el_Djerid%28js%292.jpg/250px-Chott_el_Djerid%28js%292.jpg)
Шот (араб. شط) — арабська назва типового елементу рельєфу в пустелях Африки — замкнуті зниження, дно яких вкрито шаром солі або кіркою мулу. Після дощів вони перетворюються на солоні озера. Характерні для північно-східної частини Африки (Марокко, Алжир, Туніс), де прилягають до передгірних й міжгірних улоговин. Ґрунти з високим вмістом солей, мають високий рівень ґрунтових вод. Гідрографічна мережа представлена безліччю неглибоких пересихаючих річок. Більшість із них не мають виходу до моря й у період сильних дощів наповнюють шоти водою. Деякі займають великі площі, наприклад шот Ель-Джерід (близько 5 тис. км²) та шот Ель-Гарса (1,3 тис. км²) у Тунісі. Часто шоти лежать нижче рівня моря: дно шота Мельгір розташоване на 26 м нижче рівня моря[1].
- ↑ Сахара // Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985.
- Гірничий енциклопедичний словник : у 3 т / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Східний видавничий дім, 2001—2004.