Executable and Linkable Format — Вікіпедія
![]() | Ця стаття потребує додаткових посилань на джерела для поліпшення її перевірності. (липень 2016) |
ELF (англ. Executable and Linkable Format — формат виконання та зв'язування, раніше звався англ. Extensible Linking Format — розширюваний зв'язувальний формат) — формат виконуваного файла, об'єктних модулів, розділювальних бібліотек та системних дампів; використовується в багатьох Unix-подібних операційних системах, наприклад, в Linux, FreeBSD і Solaris.
ELF формат був розроблений і опублікований UNIX System Laboratories (USL), як частина двійкового бінарного інтерфейсу (ABI). Комітет з стандартів інтерфейсу (TIS) визначив ELF, як стандарт для портативних об'єктних файлів, що працюють на 32-бітних архітектурах компанії Intel, для різних операційних систем.
В заголовному файлі <elf.h> визначена структура, що описує ELF файли.
ELF файли бувають:
- виконуваними (normal executable files) — файли придатні для виконання, створює образ процесу (process image);
- об'єктними (relocatable object files) — містять код та дані, придатні для зв'язування (linking) з іншими об'єктними файлами для створення виконуваних;
- спільні об'єктні файли (shared object file) — містять код та дані, придатні для зв'язування у двох сенсах: статичне зв'язування (зв'язування з іншими об'єктними файлами під час процесу зв'язування для створення виконуваних файлів), динамічне зв'язування (звертання виконуваного файлу до спільних об'єктних файлів, для створення образу процесу).
Кожен файл формату ELF має ELF-заголовок (ELF header) (обов'язково), потім йде таблиця програмних заголовків (program header table) чи таблиця заголовків секцій (section header table), або і те, і інше. ELF-заголовок обов'язково має нульове зміщення у файлі (тобто знаходиться на його початку). Зміщення у файлі для таблиці програмних заголовків і таблиці заголовків секцій визначається у ELF-заголовку.
ELF-заголовок, таблиця програмних заголовків, таблиця заголовків секцій описуються, як структури C, які включають в себе інші типи, що також визначені у заголовному файлі <elf.h>.
Нижче перераховані типи, які використовують для N-бітної архітектури (N = 32 чи 64):
ElfN_Addr Беззнакова адреса, uintN_t ElfN_Off Беззнакове зміщення, uintN_t ElfN_Section Беззнаковий індекс секції, uint16_t ElfN_Versym Unsigned version symbol information, uint16_t Elf_Byte Беззнаковий char ElfN_Half uint16_t ElfN_Sword int32_t ElfN_Word uint32_t ElfN_Sxword int64_t ElfN_Xword uint64_t
Поля цієї таблиці використовує завантажувач (ELF interpreter) для запису програми в оперативну пам'ять перед виконуванням.
Для роботи з ELF файлами використовують бібліотеку libelf.
Також можна використовувати програми з пакету GNU Binutils.
- O'Neill, Ryan (2016). Learning Linux binary analysis uncover the secrets of Linux binary analysis with this handy guide. Birmingham: Packt Publishing. ISBN 978-1-78216-711-2. Процитовано 22 липня 2016.
- Докладний опис ELF формату [Архівовано 16 червня 2012 у Wayback Machine.] (англ.)
- Як зробити Linux-програми меншими [Архівовано 12 квітня 2021 у Wayback Machine.] (рос.)
- Використання додаткових .ELF сегментів в QNX [Архівовано 20 листопада 2008 у Wayback Machine.] (рос.)
![]() | Це незавершена стаття про інформаційні технології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
![]() | Це незавершена стаття про операційні системи. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |