Mini PCI — Вікіпедія
Mini PCI — стандарт для підключення периферійних пристроїв до материнської плати. Це адаптація шини PCI. Він розроблений для ноутбуків і інших мініатюрних комп'ютерних пристроїв.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c6/Mini_PCI_slot_PNr%C2%B00344.jpg/350px-Mini_PCI_slot_PNr%C2%B00344.jpg)
PCI слоти занадто великі для ноутбуків, але є потреба в опціальних особливостях типу Ethernet LAN, Token Ring LAN або Bluetooth. MiniPCI карта забезпечує гнучкість, необхідну для реакції на зміни на ринку. MiniPCI і MDC стандарти дозволяють вирішити проблему сумісності периферійних пристроїв для портативних комп'ютерів[1].
Існує три форм-фактора: тип I, тип II, і III типу.
Тип | Роз'єм | Розмір |
---|---|---|
IA | 100-Pin Stacking | 7.5 × 70 × 45 мм |
IB | 100-Pin Stacking | 5.5 × 70 × 45 мм |
IIA | 100-Pin Stacking | 17.44 × 70 × 45 мм |
IIB | 100-Pin Stacking | 5.5 × 78 × 45 мм |
IIIA | 124-Pin Card Edge | 2,4 × 59,6 × 50.95 мм |
IIIB | 124-Pin Card Edge | 2.4 × 59,6 × 44.6 мм |
Mini PCI був доданий в PCI версії 2.2 для використання в ноутбуках, він використовує 32-біт, 33 МГц шину з живленням з'єднання (тільки 3,3 В; 5 В не повинна перевищувати 100 мА) і підтримкою управління шиною і DMA.
- ↑ Энциклопедия портативного компьютера [Архівовано 13 листопада 2013 у Wayback Machine.](рос.)