Santa María (F-81) — Вікіпедія
Фрегат «Санта-Марія» | ||
---|---|---|
![]() | ||
Фрегат «Санта Марія» | ||
Служба | ||
Тип/клас | Фрегат однойменного типу | |
Держава прапора | ![]() | |
Належність | ВМС Іспанії | |
Спущено на воду | 11 листопада 1984 року | |
Введено в експлуатацію | 12 жовтня 1986 року | |
Статус | перебуває на службі | |
Ідентифікація | ||
Параметри | ||
Тоннаж | 3 668 тонн (стандартна) 4 242 тонн (повна) | |
Довжина | 138,8 м | |
Ширина | 14,3 м | |
Осадка | 8,6 м | |
Технічні дані | ||
Рухова установка | 2 турбіни «General Electric LM2500» | |
Потужність | 41 000 к.с. | |
Швидкість | 30 вузлів | |
Озброєння | ||
Артилерія | 76-мм гармата OTO Melara | |
Торпедно-мінне озброєння | 3 x 324-мм торпедні апарати «Mark 32» | |
Ракетне озброєння | Пускова установка «Mark 13» для ракет «Гарпун» та RIM-66 /67 Standard | |
Зенітне озброєння | ЗАК «Meroka CIWS» | |
Авіація | вертоліт Sikorsky SH-60 Seahawk |
Фрегат «Санта-Марія» (ісп. Santa María (F-81)) є одним з шести фрегатів іспанського флоту однойменного типу. Є головним кораблем серії. Вона отримала свою назву на честь однойменного корабля, на якому Христофор Колумб прибув до Америки.
Клас Санта Марія є частиною класу «Олівер Газард Перрі» , який був, мабуть, найбільшим класом, побудованим після Другої світової війни . Він повинен був замінити кораблі класу Нокс (в Іспанії, клас Балеар ). [1]
Почато будівництво 22 травня 1982 року. Спущений на воду 11 листопада 1984 року. Санта-Марія було введено в експлуатацію 12 жовтня 1986 року. Базовий порт - військово-морська база Рота.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bb/Spanish_Frigate_Santa_Maria_%28F_81%29-01.jpg/220px-Spanish_Frigate_Santa_Maria_%28F_81%29-01.jpg)
Після його поставки до ВМФ, спочатку був призначений здійснювати контроль за водами Гібралтарської протоки. [2] У 1990 році вона була відправлена до Перської затоки після вторгнення Іраком до Кувейту, в місію спостереження і блокади, що виконує мандат ООН.[3][4][5]
З 29 квітня по 7 листопада 2016 року він працював в Індійському океані і в Аденській затоці в операції «Аталанта» для боротьби з піратством, де ВМФ вперше розгорнули безпілотні літальні апарати 11-ї ескадрильї. [6]
Наприкінці березня 2019 увійшов у Чорне море з метою підтримки України.
- ↑ Chris Chant , Човни війни, Редакційна Лібса , Мадрид , 2006 , ISBN 84-662-1252-3
- ↑ La nueva fragata 'Santa María', destinada al control del Estrecho. 26 de noviembre. 1984. Процитовано 7 de abril de 2008.
{{cite web}}
:|first=
з пропущеним|last=
(довідка) - ↑ Los tres barcos de guerra españoles partirán hacia el Golfo el domingo o el lunes. 22 de agosto. 1990. Процитовано 7 de abril de 2008.
{{cite web}}
:|first=
з пропущеним|last=
(довідка) - ↑ Los tres buques españoles, preparados para zarpar. 25 de agosto. 1990. Процитовано 3 de abril de 2008.
{{cite web}}
:|first=
з пропущеним|last=
(довідка) - ↑ Manifestaciones en Cartagena contra el envío de los barcos españoles al mar Rojo. 26 de agosto. 1990. Процитовано 3 de abril de 2008.
{{cite web}}
:|first=
з пропущеним|last=
(довідка) - ↑ Fragata Santa María llega a Rota tras participar en la operación Atalanta. La Vanguardia. 7 de noviembre de 2016. Архів оригіналу за 30 березня 2019. Процитовано 30 березня 2019.
- Wikimedia Commons має мультимедійну категорію про Санта Марія .
- Офіційна сторінка іспанського флоту.
- Неофіційна сторінка фрегата Санта Марія F 81 [Архівовано 30 березня 2019 у Wayback Machine.]