Дино Будзати – Уикипедия
Дино Будзати Dino Buzzati | |
италиански писател | |
![]() | |
Роден | 16 октомври 1906 г. |
---|---|
Починал | |
Религия | атеизъм |
Националност | ![]() |
Учил в | Милански университет |
Работил | журналист, писател |
Литература | |
Период | 1933 – 1972 |
Жанрове | разказ, роман, комикс, публицистика |
Тема | бог, смърт, очакване, мистерия, фантастика, планини, природа |
Дебютни творби | „Бàрнабо от планината“ (1933) |
Известни творби | „Татарската пустиня“ |
Награди | „Стрега“ (1958) |
Повлиян | Артър Ракъм, Едгар Алън По, братя Грим, Е.Т.А. Хофман, Гогол |
Семейство | |
Баща | Джулио Чезаре Будзати |
Майка | Алба Мантовани |
Съпруга | Алмерина Будзати |
Уебсайт | dinobuzzati.it |
Дино Будзати в Общомедия |
Дино Будзати (на италиански: Dino Buzzati) е италиански публицист, есеист, писател и талантлив художник, особено известен със сюрреалистичната си проза и своите разкази с фантастичен елемент.
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Дино Будзати се ражда в семейството на заможните венецианци Алба Мантовани и Джулио Чезаре Будзати (университетски преподавател по международно право, изтъкнат юрист). Той е третото от четири деца – по-големите са Аугусто, който ще стане инженер, и Анджелина, а по-малкият Адриано се прославя в областта на биологията и генетиката.
Работи като журналист във в. „Кориере дела сера“ от началото (през 1928 г.) до края на кариерата си.
Творчество
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4c/Barnabo.jpg/220px-Barnabo.jpg)
Първото му произведение – кратък роман за горски стражари, озаглавен „Барнабо от планината“ – излиза през 1933 г. (под пълното му име „Дино Будзати Траверсо“), но авторът се прочува в Италия и по света няколко години по-късно, с неконвенционалния роман „Татарската пустиня“ (1940).
Редовно публикува разкази, които в различни комбинации събира в множество сборници, с един от които – „Шейсет разказа“ (1958) – печели най-високото отличие за литература в Италия, наградата „Стрега“.
Сред произведенията на Будзати са също така сборниците „Коломбър“ (1966) и „Трудни нощи“ (1971), романите „Големият портрет“ (1960) и „Една любов“ (1963 – за изстраданата си любов с балерина от „Ла Скала“), пиеси, либрето, комикси (например осъвременената версия на мита за Орфей и Евридика в „Поема в картинки“, 1969).
Будзати публикува и детски книги: „Тайната на старата гора“ (1935) и „Чутовното нашествие на мечките в Сицилия“ (1945, илюстрирана от самия него).
Библиография
[редактиране | редактиране на кода]Романи
[редактиране | редактиране на кода]- Bàrnabo delle montagne (1933; 1949; 1979)
Ба̀рнабо от планината. Превод от италиански Нева Мичева. София: Лист, 2020 - Il segreto del Bosco Vecchio (1935; 1957; 1979).
Тайната на Старата гора. Превод от италиански Нева Мичева, илюстрации Кирил Златков. София: Лист, 2019 - Il deserto dei Tartari (1940; 1945)
Татарската пустиня. Превод от италиански Хубан Стойнов. София: Народна култура, 1981 - La famosa invasione degli orsi in Sicilia (1945; 1958; 1977)
Чутовното нашествие на мечките в Сицилия. Превод от италиански Нева Мичева. София: Точица, 2015 - Il grande ritratto (1960)
Големият портрет. Превод от италиански Хубан Стойнов. Варна: Георги Бакалов, 1985 - Un amore (1963)
Повести и разкази[1]
[редактиране | редактиране на кода]- I sette messaggeri, 1942
- Paura alla Scala, 1949
- In quel preciso momento, 1950 (2-ро доп. изд. 1955; 3-то изд. 1963)
Част включена в Наркоза. Превод от италиански Хубан Стойнов. София: Народна култура, 1984. - Il crollo della Baliverna, 1954 (Награда „Неапол“).
- Esperimento di magia. 18 разказа, 1958.
- Sessanta racconti, 1958 (Награда „Стрега“).
Шейсет разказа. Превод от италиански Нева Мичева. София: Колибри, 2011[2]
Част включена в Наркоза. Превод от италиански Хубан Стойнов. София: Народна култура, 1984. - Egregio signore, Siamo spiacenti di..., 1960 (със заглавие Siamo spiacenti di, 1975)
- Il colombre e altri cinquanta racconti, 1966
Коломбър. Превод от италиански Нева Мичева. Пловдив: Жанет 45 („Кратки разкази завинаги“), 2014
Част включена в Наркоза. Превод от италиански Хубан Стойнов. София: Народна култура, 1984. - La boutique del mistero, 1968
Част включена в Наркоза. Превод от италиански Хубан Стойнов. София: Народна култура, 1984. - Le notti difficili, 1971
Част включена в Наркоза. Превод от италиански Хубан Стойнов. София: Народна култура, 1984.
Антологии
[редактиране | редактиране на кода]- Romanzi e racconti, 1975. Съдържа: Il deserto dei Tartari, Un amore, una scelta di racconti e la raccolta di poesie Scusi da che parte per piazza del Duomo?.
- Opere scelte, 1998
- I capolavori, 2005, ISBN 88-04-54995-5. Съдържа: Il deserto dei Tartari, Un amore e Sessanta racconti.
Посмъртни антологии
[редактиране | редактиране на кода]- 180 racconti, 1982.
- Il reggimento parte all'alba, 1985; 2018.
- Il meglio dei racconti, 1990.
- Lo strano Natale di Mr. Scrooge e altre storie, 1990.
- Bestiario, 1991
- Le cronache fantastiche di Dino Buzzati (2 тома: I. Delitti, II. Fantasmi), 2003.
- Il panettone non bastò. Scritti, racconti e fiabe natalizie, 2004
- Il «Bestiario» di Dino Buzzati (2 тома: I. Cani, gatti e altri animali, II. L'alfabeto dello zoo), 2015, ISBN 978-88-046-5190-1.
Публицистика
[редактиране | редактиране на кода]- Cronache terrestri, 1972
- Il delitto all'italiana. 18 cronache "nere" e undici disegni, 1977
- I misteri d'Italia, 1978
- Dino Buzzati al Giro d'Italia, 1981
- Cronache Nere, a cura di Oreste Del Buono, 1984
- Le montagne di vetro, 1989, ISBN 978-88-780-8203-8
- Il buttafuoco. Cronache di guerra sul mare, 1992
- La «nera» di Dino Buzzati (2 тома: I. Crimini e misteri, II. Incubi), 2002
- Sulle Dolomiti. Scritti dal 1932 al 1970, 2005
- I fuorilegge della montagna (2 тома: I. Uomini e Imprese alpinistiche, II. Scalate, Discese e Gare Olimpiche), 2010
- Con il Papa in Terrasanta, 2014
Поезия
[редактиране | редактиране на кода]- Il capitano Pic e altre poesie, 1965, 1982
- Scusi, da che parte per Piazza del Duomo?, 1965, 1967
- Tre colpi alla porta, 1965
Театър
[редактиране | редактиране на кода]- Piccola passeggiata, 1942
- La rivolta contro i poveri, 1946
- Un caso clinico, 1953
- Drammatica fine di un noto musicista, 1955
- Sola in casa, в «L'Illustrazione italiana», 1958
- Una ragazza arrivò..., 1959
- Le finestre, 1959
- L'orologio, 1959
- Un verme al Ministero, 1960
- Il mantello, 1960
- I suggeritori, 1960
- L'uomo che andrà in America, 1962
- L'aumento, 1972 (написана през 1962)
- La colonna infame, 1962
- Spogliarello, 1964
- La telefonista, 1992 (написана през 1964)
- La fine del borghese, 1966
- Teatro, 1980 (препречатка през 2006 с допълнение на оригинален текст).
Музикални либрети
[редактиране | редактиране на кода]- Ferrovia soprelevata, 1955; 1960 (музика на Luciano Chailly)
- Procedura penale, 1959 (музика на Luciano Chailly)
- Il mantello, 1960 (музика на Luciano Chailly)
- Battono alla porta, 1963 (музика на Riccardo Malipiero), Награда „Италия“
- Era proibito, 1963 (музика на Luciano Chailly).
Каталози на изкуството и други графични издания
[редактиране | редактиране на кода]- Le storie dipinte, 1958, 1977 в 1000 бройки; 2013
- Poema a fumetti, 1969.
- I miracoli di Val Morel, Milano, Garzanti, 1971 (1-во изд. в каталога Miracoli inediti di una santa, 1970; после Per grazia ricevuta, 1983).
- Osvaldo Patani, Le gambe di Saint Germain, с авторски акварели, 1971
- Maccari e Buzzati al Teatro alla Scala, 1990
- Buzzati pittore, 1992.
- Dino Buzzati. La donna, la città, l'inferno, 1997
- Buzzati 1969: il laboratorio di "Poema a fumetti", 2002
- Buzzati racconta. Storie dipinte e disegnate (изложбен каталог), 2006
- Buzzati alla Scala, 2006
- Catalogo dell'opera pittorica, a cura di Nicoletta Comar, Gorizia, Edizioni della Laguna, 2006.
Други
[редактиране | редактиране на кода]- Il libro delle pipe, заедно с G. Ramazzotti и с авторски илюстрации, Milano, Antonioli, 1945; 1966
- Come fece Erostrato, 1965
- I dispiaceri del re, с илюстрации на Глория Леонети, 1980 (после с илюстрации на Annalisa Bertoldi, 1986)
- Lettere a Brambilla, 1985
- La mia Belluno, 1992
- Far pubblicare un romanzo. È più difficile o più facile di una volta?, 2011
- L'uomo che viveva di diritti d'autore, 2013
- Il golf, 2013
- L'antiquario, 2014.
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Без издания за ученика и младежки издания като L'uccisione del drago e altri racconti, Il deserto dei Tartari e dodici racconti, Il borghese stregato e altri racconti
- ↑ „Светът е крехък“, рецензия на Бойко Пенчев за „Шейсет разказа“ в сп. „Капитал Light“, 7 юли 2011 г.
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Дино Будзати в
Internet Movie Database
- Произведения на Дино Будзати в
Моята библиотека
- Дино Будзати Архив на оригинала от 2015-01-31 в Wayback Machine. в страницата на ИК „Жанет 45“
- Из „Будзати от А до Я“, портрет на писателя със собствените му думи
- Разговор за Дино Будзати с преводачката Нева Мичева за електронното списание „Кръстопът“, 11 декември 2014 г.
- „С надеждата за Доломити. Дъждовен пътепис от родния край на Дино Будзати“, репортаж от Нева Мичева в „Тоест“, 13 април 2019 г.
- Разказите „Напразни покани“ и „Една капка“ (из „Шейсет разказа“) в Литературен клуб
- „Мирна нощ“, разказ от сборника „Коломбър“ в сп. „Капитал Light“
- „Яйцето“, разказ от сборника „Коломбър“ във в. „Дневник“
- „Човекът, който искаше да оздравее“, превод Ели Иванова, блог Размишльотини, 11 август 2008
|