Пристанище – Уикипедия
Пристанището е съоръжение на брега на море, река, езеро или залив, предназначено за приемане на плавателни съдове и товарене и разтоварване на товари и пътници от тях. Терминът се използва и за град с такова съоръжение. Нарича се още порт[1], а остаряла дума със същото значение е лиман[2].
Важни за функционирането на пристанищата са:
- наличие на дълбоки водни пътища и котвени места
- защита от вятър и вълнение
- достъп до наземен транспорт
В България морски пристанища с национално значение са Пристанище Бургас и Пристанище Варна, а на река Дунав – пристанищата в Русе, Свищов, Лом и Видин.
Водният път Рейн-Майн-Дунав е основен транспортен коридор в Европа и чрез нашите дунавски пристанища се осъществява изгодна и директна връзка по цялото протежение на коридора от и до България за Западна и Централна Европа, Украйна, Молдова, Русия и Беларус. В България се намира и най-южното пристанище (Международно пристанище Свищов) на река Дунав.
Източници
[редактиране | редактиране на кода]Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Най-големите пристанища според AAPA Архив на оригинала от 2006-10-04 в Wayback Machine.
- Морска и речна България Архив на оригинала от 2010-01-26 в Wayback Machine.
|