Erik Andrén (kulturhistoriker) – Wikipedia
Erik Andrén | |
Född | 15 mars 1904[1] Maria Magdalena församling[1], Sverige |
---|---|
Död | 4 april 1984[2] (80 år) Råsunda församling[2], Sverige |
Begravd | Sandsborgskyrkogården[2] |
Medborgare i | Sverige[3] |
Sysselsättning | Kulturhistoriker |
Redigera Wikidata |
Erik Andrén, född 15 mars 1904 i Stockholm, död 4 april 1984, var en svensk kulturhistoriker och museiman.
Andrén blev filosofie licentiat vid Stockholms högskola 1934 och filosofie doktor 1948. Han tjänstgjorde vid Nordiska museet och Skansen 1929–36 och 1937–70, blev intendent 1947 (e.o. 1944), var förste intendent och föreståndare för Skansens kulturhistoriska avdelning 1949–57, Nordiska museets högreståndsavdelning 1958–65 och avdelningen för bostadsskick 1965–70. Han var sekreterare i Föreningen för svensk kulturhistoria 1938–41, ordförande för Sveriges yngre museimän 1943–44 och Svenska museimannaföreningen 1959-61.
Andrén skrev främst om byggnadshistoria, äldre möbler och silver. Bland hans verk märks Skokloster (1948) och Möbelstilarna (1948, reviderad utgåva 1981).
Källor
[redigera | redigera wikitext]- Andrén, Erik i Vem är det 1977
- Döda 1980–1984 i Vem är det 1985
- Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000
Noter
[redigera | redigera wikitext]- ^ [a b] Sveriges befolkning 1940, Arkiv Digital, läs online, läst: 17 februari 2019.[källa från Wikidata]
- ^ [a b c] Svenskagravar.se, Andrén, Erik, läs online, läst: 17 februari 2019.[källa från Wikidata]
- ^ Konstnärslistan (Nationalmuseum), 12 februari 2016, läs online, läst: 26 februari 2016, licens: CC0.[källa från Wikidata]
Externa länkar
[redigera | redigera wikitext]
|