Stig Swanstein – Wikipedia
Stig Swanstein | |
Född | 26 november 1917 Karlskrona amiralitetsförsamling i Blekinge län, Sverige |
---|---|
Död | 12 februari 1990 (72 år) Stockholms domkyrkoförsamling i Stockholms län, Sverige |
Nationalitet | ![]() |
Utbildad vid | Stockholms universitet ![]() |
Sysselsättning | Ämbetsman |
Redigera Wikidata |
Stig Nils Sigvard Swanstein,[1] född 26 november 1917 i Karlskrona amiralitetsförsamling i Blekinge län, död 12 februari 1990 i Stockholms domkyrkoförsamling i Stockholm,[2] var en svensk ämbetsman.
Biografi
[redigera | redigera wikitext]Swanstein avlade studentexamen 1936 och juris kandidatexamen vid Stockholms högskola 1941 samt gjorde tingstjänstgöring i Östra och Medelstads domsaga 1942–1945.[3] Han var anställd vid länsstyrelsen i Blekinge län 1945–1951, varefter han var kanslichef i Byggnadsberedningen 1951–1952, länsassessor vid länsstyrelsen i Västernorrlands län 1953–1954 och utredningssekreterare 1955–1957. Han var sakkunnig i Statsrådsberedningen 1957–1959 och byråchef där 1959–1962, varefter han var avdelningschef vid Försvarsdepartementet 1962–1965. Han var landssekreterare vid länsstyrelsen i Blekinge län 1965–1968 och vid länsstyrelsen i Uppsala län 1968–1971, där han 1971 var länsråd och ställföreträdare för landshövdingen. Åren 1971–1983 var han generaldirektör och chef för Fortifikationsförvaltningen.[4]
Stig Swanstein invaldes 1967 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien[5] och 1976 som hedersledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet.[6]
Referenser
[redigera | redigera wikitext]- ^ I folkbokföringen skriven Svanstein.
- ^ Sveriges dödbok 1901–2009, DVD-ROM, version 5.00 (Sveriges Släktforskarförbund 2010).
- ^ Davidsson, Åke, red (1966). Vem är vem. Skåne, Halland, Blekinge (2). Stockholm: Bokförlaget Vem Är Vem AB. sid. 794.
- ^ Andersson, Sigrid, red (1986). Vem är det. Svensk biografisk handbok 1987. Stockholm: Norstedts Förlag. sid. 1065. ISBN 91-1-863072-3.
- ^ Kjellander, Rune (1996). Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995. Stockholm: Kungliga Krigsvetenskapsakademien. sid. 171. ISBN 91-630-4181-2.
- ^ Kjellander, Rune (2007). Svenska marinens högre chefer 1700–2005. Chefsbiografier och befattningsöversikter samt Kungl Örlogsmannasällskapets ämbetsmän och ledamöter 1771–2005. Stockholm: Probus Förlag. sid. 240. ISBN 978-91-87184-83-3.