Палац Мйончинських (Луків) — Вікіпедія
Палац Мйончинських | |
---|---|
![]() | |
51°13′21″ пн. ш. 24°20′17″ сх. д. / 51.22268200002777405° пн. ш. 24.33809900002777837° сх. д.Координати: 51°13′21″ пн. ш. 24°20′17″ сх. д. / 51.22268200002777405° пн. ш. 24.33809900002777837° сх. д. | |
Країна | ![]() |
Розташування | Луків |
Статус спадщини | пам'ятка архітектури місцевого значення України |
Архітектор | М. Д. Пепельман |
Клієнт | родина графів Мйочинських |
Дата закінчення спорудження | кінець 18 (? початок 19) століття |
Стиль | ампір |
Поверхів | 2 |
![]() | |
![]() |
Ця стаття не містить посилань на джерела. (серпень 2012) |
Палац Мйончинських — палац-резиденція, збудована в Лукові Мйончинськими, за різними даними, у другій половині 18 століття чи в першій половині 19 століття.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/3/3a/%D0%9B%D1%83%D0%BA%D1%96%D0%B2%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B8%D0%B9_%D0%BF%D0%B0%D0%BB%D0%B0%D1%86%2C_%D1%81%D0%BF%D0%BE%D1%80%D1%83%D0%B4%D0%B6%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%B9_%D0%9C%D0%B9%D0%BE%D0%BD%D1%87%D0%B8%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B8%D0%BC%D0%B8_%D1%83_18_%D1%81%D1%82%D0%BE%D0%BB%D1%96%D1%82%D1%82%D1%96._%D0%9F%D0%BE%D1%88%D1%82%D0%BE%D0%B2%D0%B0_%D0%BB%D0%B8%D1%81%D1%82%D1%96%D0%B2%D0%BA%D0%B0%2C_1938.jpg/200px-%D0%9B%D1%83%D0%BA%D1%96%D0%B2%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B8%D0%B9_%D0%BF%D0%B0%D0%BB%D0%B0%D1%86%2C_%D1%81%D0%BF%D0%BE%D1%80%D1%83%D0%B4%D0%B6%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%B9_%D0%9C%D0%B9%D0%BE%D0%BD%D1%87%D0%B8%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B8%D0%BC%D0%B8_%D1%83_18_%D1%81%D1%82%D0%BE%D0%BB%D1%96%D1%82%D1%82%D1%96._%D0%9F%D0%BE%D1%88%D1%82%D0%BE%D0%B2%D0%B0_%D0%BB%D0%B8%D1%81%D1%82%D1%96%D0%B2%D0%BA%D0%B0%2C_1938.jpg)
Палац збудований на місці старого замку посередині чотиригранника оборонних замкових мурів. Його спроектував архітектор із Дрездена Матеус Пепельман. Поруч з палацом був створений «англійський» парк. Парк і палац збереглися до нашого часу, про колишній замок нагадують вали, оборонні рови з водою, а також перекинений через них кам'яний міст.
У XVI столітті польський король Сигізмунд II Август дав дозвіл сандомирському каштеляну Станіславу Мацейовському побудувати укріплений замок, оточений земляними валами та ровом, що живиться водою з сусідньої річки. До замку вів кам'яний міст, який мав чотири кутові вежі. За легендою, у підвалах замку були скарби, заховані Атаназієм Мєнчинським, захопленим під Віднем.
Наприкінці XVIII століття Францішек Ксаверій Мєнчинський (1841-1915)[1] перебудував замок у двоповерховий палац, а у 1903 році продав палац православній семінарії з Санкт-Петербурга.
Після Другої світової війни палац був призначений для потреб охорони здоров'я.
![]() | Це незавершена стаття про Волинську область. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |