Фольклінгенський металургійний комбінат — Вікіпедія
Фольклінгенський металургійний завод | |
---|---|
Völklingen Ironworks [1] | |
Світова спадщина | |
Фольклінгенський металургійний комбінат. | |
49°15′02″ пн. ш. 6°50′43″ сх. д. / 49.250560000027775232° пн. ш. 6.845280000028° сх. д. | |
Країна | ![]() |
Тип | Культурний |
Критерії | ii, iv |
Об'єкт № | 687 |
Регіон | Європа і Північна Америка |
Зареєстровано: | 1994 (18 сесія) |
![]() | |
![]() |
Фольклінгенський металургійний комбінат, також Фольклінгенський металургійний завод (нім. Völklinger Hütte) — металургійний комбінат у німецькому місті Фольклінген. Заснований 1873 року. До закриття у 1986 році був найбільшим металургійним комбінатом Західної Європи. Окрім власне металургійного виробництва на заводі були аглофабрика і коксохімзавод. 1986 року завод було занесено до списку Світової спадщини ЮНЕСКО.
1873 року біля міста Фольклінген на березі річки Саар було засновано залізоробний завод за участі інженера-металурга Юліуса Буха. На заводі були пудлінгові і зварочні пічі. Однак, вже через шість років виробництво прийшлося згорнути через нерентабельність. 1881 року завод викупив підприємець Карл Рьохлінг. Через два роки на заводі було збудовано і задуто першу доменну піч. Старі пудлінгові і зварочні печі були демонтовані. Натомість було збудовано ще п'ять доменних печей — у 1885, 1888, 1891, 1893, 1903 роках. Друга доменна піч, збудована 1885 року, за де-якими даними була найбільшою доменною піччю свого часу. [джерело?]
На заводі було також впроваджено томасівський процес виробництва сталі. Для цього Рьохлінг спеціально придбав патент у англійського металурга Сідні Джілкріста Томаса.
1897 року почалося будівництво коксових батарей з кількістю коксових печей понад 150.
Згодом були збудовані агломераційні машини для виробництва агломерату. Завод був найбільшим виробником чавуну і сталі у Німеччині.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a5/Voelklingen_1948-1955_27-0174a.jpg/220px-Voelklingen_1948-1955_27-0174a.jpg)
Після Другої світової війни на заводі працювало до 17000 людей.
Однак, з часом почало відчуватися моральне старіння і фізичне старіння обладнання. Після світової кризи 1970-х років виробництво почало спадати і внаслідок нестачі засобів, зокрема, для модернізації доменних пічей у червні 1986 року комбінат припинив свою діяльність. Відразу ж після цього влада федеральної землі Саар надала комбінатові статус пам'ятника промисловості.
Сьогодні колишній Фольклінгенський металургійний комбінат є музеєм, в якому відвідувачі можуть познайомитись з принципами роботи металургійного підприємства.
- Коксові батареї.
- В одному з приміщень аглофабрики.
- Вид на доменний цех.
- Вид, що відкривається з однієї з доменних печей.
- На фурменній зоні однієї з доменних печей.
- Офіційний сайт музею на території Фольклінгенського металургійного комбінату.
- Фото Фольклінгенського металургійного комбінату.
- Фото Фольклінгенського металургійного комбінату.
- Фрагмент серіалу «Світові скарби культури» (Німеччина), 2005 рік. У фільмі не розкрито достименно тему історії і сучасності комбінату, однак, можна отримати загальне уявлення про Фольклінгенський металургійний комбінат.
- Список об'єктів Світової спадщини ЮНЕСКО в Німеччині