Ettore Fieramosca (1931) — Вікіпедія
«Етторе Ф'єрамоска» | ||
---|---|---|
Ettore Fieramosca | ||
![]() | ||
Італійський підводний човен «Етторе Ф'єрамоска» | ||
Служба | ||
Тип/клас | крейсерський підводний човен типу «Етторе Ф'єрамоска» | |
Попередній клас | типу «Балілла» | |
Наступний клас | типу «Аркімеде» | |
Держава прапора | ![]() | |
Належність | ![]() | |
На честь | Етторе Ф'єрамоска — італійський кондотьєр і дворянин під час Італійських воєн | |
Корабельня | Cantieri navali Tosi di Taranto, Таранто | |
Закладено | 17 липня 1926 | |
Спущено на воду | 14 червня 1929 | |
Введено в експлуатацію | 15 грудня 1931 | |
На службі | 1931—1946 | |
Виведений зі складу флоту | 18 жовтня 1946 | |
Статус | розібраний на брухт | |
Бойовий досвід | Громадянська війна в Іспанії Друга світова війна Битва на Середземному морі | |
Ідентифікація | ||
Параметри | ||
Тоннаж | 1 556 тонн (надводна) 1 965 тонн (підводна) | |
Довжина | 82,4 м | |
Ширина | 8,04 м | |
Осадка | 5,3 м | |
Технічні дані | ||
Рухова установка | Дизель-електрична: 2 × дизельних двигуни Tosi 2 × електродвигуни Marelli | |
Гвинти | 2 | |
Потужність | 2 × 2600 к. с. (дизельних двигуни) 2 × 1150 к. с. (електродвигун)и | |
Швидкість | 15,8 вузлів (29,5 км/год) (надводна) 8 вузлів (15 км/год) (підводна) | |
Дальність плавання | 5300 миль (9815 км) на швидкості 8 вузлів у надводному положенні 70 миль (130 км) на швидкості 4 вузли (7,4 км/год) у підводному положенні | |
Екіпаж | 78 офіцерів та матросів | |
Озброєння | ||
Артилерія | 1 × 120-мм гармата 120/45 Mod. 1931 | |
Торпедно-мінне озброєння | 8 × 533-мм торпедних апаратів 14 торпед | |
Зенітне озброєння | 4 (2 × 2) × 13,2-мм зенітних кулемети Breda Model 1931 | |
Авіація | планувалося[Прим. 1] |
«Етторе Ф'єрамоска» (італ. Ettore Fieramosca) — військовий корабель, крейсерський підводний човен, єдиний у своєму типі, Королівських ВМС Італії за часів Другої світової війни.
«Етторе Ф'єрамоска» був закладений 17 липня 1926 року на верфі компанії Cantieri navali Tosi di Taranto у Таранто. 14 червня 1929 року він був спущений на воду, а 15 грудня 1931 року увійшов до складу Королівських ВМС Італії.
Після введення в експлуатацію «Етторе Ф'єрамоска» почав службу в Середземному морі, ставши частиною 1-ї ескадри 1-ї флотилії підводних човнів у Спеції. У 1935 році переданий до складу 2-ї ескадри 1-ї флотилії підводних човнів.
Під час громадянської війни в Іспанії корабель, що входить до складу 2-ї флотилії підводних човнів, з базуванням у Неаполі, здійснив два бойові походи, діючи під командуванням капітана корвета (італ. capitano di corvetta) Маріо Барталезі на боці іспанських націоналістів. 21 грудня 1936 року «Етторе Ф'єрамоска» вирушив з Ліворно в перший бойовий похід — до Валенсії. 27 грудня корабель випустив три торпеди по республіканському крейсеру «Мендес Нуньєс», але жодна з них не влучила. Пізніше італійський підводний човен провів невдалі торпедні атаки іспанських есмінців типу «Чуррука» «Санчес Баркайстегі» і «Гравіна».
5 січня 1937 року човен повернувся до Ла-Спеції. 28 січня «Етторе Ф'єрамоска» вийшов на друге патрулювання, але через технічні проблеми йому довелося повернутися на базу. Після необхідного ремонту 2 лютого він вийшов зі Спеції, прямуючи до акваторії в районі Барселони. Цього разу він не атакував судна, а двічі (8 і 9 лютого) обстріляв порт з використанням 10 і 25 снарядів калібру 120 мм. До кінця конфлікту «Етторе Ф'єрамоска» здійснив ще два рейси: до Тунісу та до Барселони.
10 червня 1940 року, коли Італія напала на Францію, крейсерський підводний човен входив до складу 11-ї ескадри підводних човнів 1-ї флотилії в Спеції (разом з «П'єтро Кальві», «Джузеппе Фінці» та «Енріко Таццолі»). Ще до початку війни «Етторе Ф'єрамоска», «Себастьяно Веньєро», «Гондар», «Негеллі», «Ладзаро Моченіго», H 1, H 4, H 6 і H 8 були відправлені у район на підступах до Генуезької затоки. Під час другого чергування (19–25 червня) неподалік від французького Єра на кораблі стався вибух акумуляторної батареї, в результаті чого йому довелося терміново повернутися в Спецію, де він став на тривалий ремонт. Внаслідок вибуху поранено 10 членів екіпажу ПЧ.
15 жовтня 1940 року «Етторе Ф'єрамоска» був переведений до новоствореної школи підводних човнів у Полі під командуванням капітана Кріштіану Масі. До березня 1941 року корабель взяв участь у 28 навчальних походах з підготовки екіпажів підводних човнів Королівських ВМС Італії.
10 квітня 1941 року корабель знято з озброєння та виведено з експлуатації. 18 жовтня 1946 року «Етторе Ф'єрамоска» списаний з флоту й переданий на утилізацію.
- Виноски
- ↑ Планувалося розміщення гідролітаку типу Piaggio P.8 або Macchi M.53, але не надійшли на озброєння
- Джерела
- Ettore Fieramosca (FM). на uboat.net. (англ.)
- ETTORE FIERAMOSCA large submarine (1930) [Архівовано 24 липня 2021 у Wayback Machine.](англ.)
- Etorre Fieramosca [Архівовано 22 квітня 2015 у Wayback Machine.](англ.)
- Sommergibile «FIERAMOSCA» [Архівовано 28 липня 2021 у Wayback Machine.](італ.)
- IL R. Smg «ETTORE FIERAMOSCA» [Архівовано 4 грудня 2020 у Wayback Machine.](італ.)
![]() | Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Ettore Fieramosca (1931) |
- Bagnasco, Erminio (1977). Submarines of World War Two. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press. ISBN 0-87021-962-6.
- Giorgio Giorgerini, Uomini sul fondo. Storia del sommergibilismo italiano dalle origini a oggi, Mondadori, 2002, ISBN 978-88-04-50537-2.
|