Sh (диграф) — Вікіпедія
Sh — диграф, який використовується в орфографії кількох мов, що використовують латинське письмо.
В англійській[1], албанській, окситанській і латинській мовах, а також в сомалійській[2] та уйгурській абетках латиницею диграф sh позначає глухий заясенний фрикативний звук [ʃ] (англ. sheep — [ʃiːp]; алб. shtëpi — [ʃtəˈpi]; окс. peish, naishença — [ˈpeʃ, naˈʃensɔ]).
В узбецькій мові для розрізнення звука [ʃ] і послідовності звуків [s]+[h] використовується прямий апостроф: запис sh позначає звук [ʃ], а запис s'h — поєднання окремих звуків.
В ірландській мові цей диграф позначає або глухий гортанний фрикативний звук [h], або веляризованний звук [s] (ірл. mo shaol — [mə heːɫ]).
В бретонській мові диграф позначає глухий ясенний фрикативний звук [s][3].
- ↑ Попов Е. Б., Феоктистова Е. М. Грамматика английского языка. 2-ое издание, переработ. и доп. — Оренбург, 2017. — С. 8[недоступне посилання з червня 2019](рос.)
- ↑ David D., Laitin (1977). Politics, language, and thought: the Somali experience. University of Chicago Press. ISBN 0226467910. Архів оригіналу за 26 жовтня 2012. Процитовано 3 червня 2017.(англ.)
- ↑ Wmffre, Iwan (2007). Breton orthographies and dialects : the twentieth-century orthography war in Brittany. Oxford: Peter Lang. ISBN 9783039113644. Архів оригіналу за 7 січня 2016. Процитовано 3 червня 2017.(англ.)
![]() | Це незавершена стаття з мовознавства. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |