Евровизия 1977 – Уикипедия
Евровизия 1977 | |
![]() | |
Дати | |
---|---|
Финал | 7 май 1977 г. |
Домакин | |
Място | ![]() Уембли Конферънс Сентър, Лондон |
Водещи | Анджела Рипон |
Режисьор | Стюарт Морис |
Местно излъчване | Би Би Си |
Участници | |
Брой участници | 18 |
Завръщане | ![]() |
Оттегляне | ![]() |
Вот | |
Победител | ![]() Мари Мириам – „L'oiseau et l'enfant“ |
← 1976 Евровизия 1978 → | |
Евровизия 1977 в Общомедия |
Евровизия 1977 е 22-рото издание на песенния конкурс.
История
[редактиране | редактиране на кода]Първоначалното решение на Европейския съюз за радио и телевизия – организаторът на „Евровизия“, е фестивалът да се проведе на 2 април. Стачка на операторите и техническите служители в Би Би Си, която е домакин през тази година, обаче налага финалът да се отложи с един месец. Новата дата е 7 май. Конкурсната вечер се провежда в Уембли Конферънс Сентър, който вече не съществува, след като властите решават да го разрушат през 2006 г.
От участие се отказва Югославия. Телевизията в Белград не посочва причини, но според хроникьорите на „Евровизия“, югославяните са недоволни от системата на гласуване и от традиционното недооценяване от журитата на югославските песни.[1] Югославия бойкотира фестивала и в следващите три години. Връща се отново през 1981 г. Макар че Би Би Си решава всяка песен да бъде предшествана от кратък рекламен видеоклип, Швеция и Норвегия не харесват избраните за тях сюжети и забраняват излъчването им. Преди изпълненията на двете страни камерите показват публиката в залата. Побеждава френската песен „Птицата и детето“, изпълнена от Мари Мириам. Тя става много популярна в част от Европа, но музикалните класации по света така и не я припознават като хит. Наместо нея, в челните десетки се настанява британската „Рок дъно“ в изпълнение на дуото Линси де Пол и Майк Моран. Песента добива популярност и заради решението на британския диригент Рони Хейзълхърст да ръководи фестивалния оркестър с бомбе и чадър.
Завръщане
[редактиране | редактиране на кода]В конкурса се зъвращат отново: ирландската група „Да суорбригс“ (9-о място през 1975 г.); Мишел Тор, която сега пее за Монако (през 1966 г. като представител на Люксембург заема 10-о място); сестрите Патрисия, Бианка и Стела Маесен, сега представящи Белгия като групата „Дрийм експрес“, но през 1970 г. заели 7-о място за Нидерландия като „Хъртс ъф соул“; Иланит от Израел (4 място през 1973 г.); португалецът Паулу дю Карвалиу като член на „Ос амигос“ (14-и в конкурса през 1974 г.); Беатрикс Нойдлингер от Австрия сега част от групата „Шметерлинге“, но през 1972 г. като част от „Майлстоунс“, класирали се на 5-о място.
Политически страсти
[редактиране | редактиране на кода]За първи път държава от арабския свят – Тунис, обявява, че ще дебютира в конкурсната вечер. Малко преди крайната дата за потвърждение на избраните песен и изпълнител държавната телевизия в Тунис, наместо демозапис на композицията и нейния текст, изпраща до организаторите на „Евровизия“ съобщение, че се отказва. Официални причини не са посочени, но медиите пишат, че в телевизията взели това решение, след като прочели по-внимателно официалните правила за излъчване на фестивала. Там пише, че всяка участваща телевизия е длъжна да покаже всички конкурсни песни директно, изцяло и без никаква цензура. Това означава, че телевизионното ръководство в Тунис, чието правителство не само не поддържа дипломатически отношения с Израел, но и официално въобще не признава суверенитета на тази държава, може да си навлече сериозни неприятности, ако пусне в ефира на страната израелска песен. След този случай Тунис никога повече не проявява интерес към „Евровизия“.[2]
Промяна в правилата
[редактиране | редактиране на кода]Поредицата протести на най-заклетите поддръжници на „Евровизия“, които заливат организаторите с писма, в които настояват фестивалът да се завърне към своята основа, а също и няколкото митинга в Швеция срещу комерсиализирането на конкурса, дават своите плодове. В правилата е върнато старото изискване всеки изпълнител да пее на официалния или един от официалните езици на държавата, която представя. Въпреки това две неанглоезични страни нарушават това правило – Белгия и Германия. На тях е позволено да участват с песни на английски език. Изключението е направено, защото и на двете места вътрешните финали са били проведени преди промяната да бъде вписана в правилата.[3]
Участници и резултати
[редактиране | редактиране на кода]№ | Страна | Език | Изпълнител/и | Песен | Превод | Точки | Място |
---|---|---|---|---|---|---|---|
01 | ![]() | английски | „Да суорбригс“ плюс 2 | „It's Nice to Be in Love Again“ | „Толкова е хубаво да си влюбен отново“ | 119 | 3 |
02 | ![]() | френски | Мишел Тор | „Une petite française“ | „Малката французойка“ | 96 | 4 |
03 | ![]() | нидерландски | Хеди Лестър | „De mallemolen“ | „Въртележката“ | 35 | 12 |
04 | ![]() | английски, немски | „Шметерлинге“ | „Boom Boom Boomerang“ | „Бум-бум бумеранг“ | 11 | 17 |
05 | ![]() | норвежки | Анита Скорген | „Casanova“ | „Казанова“ | 18 | 14 |
06 | ![]() | английски | „Силвър Кънвеншън“ | „Telegram“ | „Телеграма“ | 55 | 8 |
07 | ![]() | френски | Ан-Мари Б. | „Frère Jacques“ | „Братко Жак“ | 17 | 16 |
08 | ![]() | португалски | „Уз амигуш“ | „Portugal no coração“ | „С Португалия в сърцето“ | 18 | 14 |
09 | ![]() | английски | Линси де Пол и Майк Моран | „Rock Bottom“ | „Рок дъно“ | 121 | 2 |
10 | ![]() | гръцки | Пасхалис, Мариана, Робърт и Беси | „Μάθημα σολφέζ“ („Матима солфез“) | „Урок по солфеж“ | 92 | 5 |
11 | ![]() | иврит | Иланит | „אהבה היא שיר לשניים“ („Ахава хи шир лишнайм“) | „Любовта е песен за двама“ | 49 | 11 |
12 | ![]() | немски | „Пепе Линхард Бенд“ | „Swiss Lady“ | „Швейцарска дама“ | 71 | 6 |
13 | ![]() | шведски | „Форбс“ | „Beatles“ | „Бийтълс“ | 2 | 18 |
14 | ![]() | испански | Мики | „Enséñame a cantar“ | „Научи ме да пея“ | 52 | 9 |
15 | ![]() | италиански | Мия Мартини | „Libera“ | „Свободна“ | 33 | 13 |
16 | ![]() | финландски | Моника Аспелунд | „Lapponia“ | „Лапландия“ | 50 | 10 |
17 | ![]() | английски | „Дрийм Експрес“ | „A Million in One, Two, Three“ | „Милион в един, два, три“ | 69 | 7 |
18 | ![]() | френски | Мари Мириам | „L’oiseau et l’enfant“ | „Птицата и детето“ | 136 | 1 |
Гласуване
[редактиране | редактиране на кода]Гласуваща страна | ||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Точки | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() | ||
Получаваща страна | ![]() | 119 | 8 | 1 | 5 | 12 | 5 | 8 | 1 | 12 | 10 | 12 | 8 | 12 | 4 | 8 | 3 | 10 | ||
![]() | 96 | 5 | 8 | 1 | 6 | 1 | 6 | 7 | 12 | 2 | 6 | 10 | 8 | 12 | 5 | 2 | 5 | |||
![]() | 35 | 3 | 3 | 1 | 1 | 1 | 7 | 1 | 10 | 8 | ||||||||||
![]() | 11 | 5 | 2 | 3 | 1 | |||||||||||||||
![]() | 18 | 3 | 2 | 2 | 1 | 5 | 5 | |||||||||||||
![]() | 55 | 1 | 1 | 3 | 2 | 2 | 8 | 8 | 8 | 5 | 5 | 5 | 6 | 1 | ||||||
![]() | 17 | 2 | 7 | 8 | ||||||||||||||||
![]() | 18 | 2 | 2 | 1 | 4 | 3 | 6 | |||||||||||||
![]() | 121 | 12 | 7 | 12 | 7 | 10 | 12 | 12 | 8 | 8 | 3 | 2 | 4 | 12 | 12 | |||||
![]() | 92 | 10 | 10 | 4 | 4 | 4 | 6 | 10 | 5 | 3 | 1 | 7 | 12 | 1 | 6 | 6 | 3 | |||
![]() | 49 | 7 | 7 | 5 | 3 | 5 | 10 | 3 | 6 | 1 | 2 | |||||||||
![]() | 71 | 6 | 10 | 10 | 5 | 4 | 4 | 6 | 4 | 4 | 10 | 8 | ||||||||
![]() | 2 | 2 | ||||||||||||||||||
![]() | 52 | 6 | 1 | 7 | 7 | 3 | 4 | 3 | 7 | 7 | 7 | |||||||||
![]() | 33 | 8 | 6 | 3 | 3 | 2 | 2 | 2 | 7 | |||||||||||
![]() | 50 | 12 | 4 | 6 | 8 | 2 | 7 | 5 | 2 | 4 | ||||||||||
![]() | 69 | 4 | 12 | 6 | 8 | 4 | 7 | 10 | 5 | 6 | 4 | 3 | ||||||||
![]() | 136 | 10 | 4 | 8 | 7 | 3 | 12 | 10 | 5 | 6 | 7 | 10 | 12 | 6 | 10 | 10 | 12 | 4 |
12 точки
[редактиране | редактиране на кода]Държави, получили 12 точки:
Брой | Получаваща страна | Гласуваща страна |
---|---|---|
6 | ![]() | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
4 | ![]() | ![]() ![]() ![]() ![]() |
3 | ![]() | ![]() ![]() ![]() |
2 | ![]() | ![]() ![]() |
1 | ![]() | ![]() |
![]() | ![]() | |
![]() | ![]() |
Галерия
[редактиране | редактиране на кода]- Песента на Линси де Пол, която на фестивала е в дует с Майк Моран, става голям хит по света
- Хеди Лестър
- Сестрите Маесен първоначално са „Хъртс аф соул“, после променят името си на „Дрийм експрес“, накрая се прекръстват на „Ел Би Ес“