Іщенко Сергій Володимирович — Вікіпедія
Ця стаття є кандидатом на вилучення. Ознайомитися та долучитися до обговорення цієї номінації можна на сторінці Вікіпедія:Статті-кандидати на вилучення/4 червня 2024. Доки воно триває, Ви можете працювати над покращенням цієї статті, але не прибирайте це повідомлення. Для отримання додаткової інформації про підстави вилучення див. критерії вилучення статей.
|
Іщенко Сергій Володимирович | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Старший навідник мінометного розрахунку мінометного взводу | |
Загальна інформація | |
Народження | 18 жовтня 1995 Україна, Херсонська область, місто Херсон |
Смерть | 30 травня 2024 (28 років) Поблизу н.п. Нью-Йорк (селище) |
Поховання | Україна, Полтавська область, Вовчик (Лубенський район) |
Громадянство | ![]() |
Національність | Українець |
Псевдо | Єнот |
Військова служба | |
Роки служби | 2022-2024 |
Приналежність | ![]() |
Вид ЗС | ![]() |
Формування | |
Війни / битви | |
Нагороди та відзнаки | |
Іщенко Сергій Володимирович (18 жовтня 1995, Херсон, Україна — 30 травня 2024) — український військослужбовець, учасник російсько-української війни.
Проходив службу в 101 ОБрОГШ. Загинув під час виконання бойового завдання 30 травня 2024 році.
Іщенко Сергій Володимирович народився 18 жовтня 1995 року у м. Херсоні. Доля склалася так, що навчатися довелося у школах Херсона, Кривого Рогу та селища Савро, що на Дніпропетровщині.
Пізніше Сергій отримав чи не найлюдянішу професію. У педагогічному коледжі м. Жовті Води здобув спеціальність вчителя початкових класів та англійської мови.
У 2014 році родина приїздить жити на Лубенщину, в село Вовчик, що й стало їм рідним.
Щирий, відкритий, комунікабельний, з добрим серцем Сергій працював на різних роботах у Києві.
А захищати Україну пішов добровольцем вже 25 лютого 2022 року[1]. Він не міг інакше, адже щиро любив Україну, був справжнім патріотом. Цей вибір був свідомим.
Чесною й мужньою була його фронтова дорога. Він обороняв Київ, воював на Торецькому й Донецькому напрямках. Навчався бойовому мистецтву у Великобританії.
Його велика душа встигала любити людей, турбуватися про маму й рідних, піклуватися про тварин. Навіть з фронту привіз додому врятовану собаку. Сергій мав багато друзів серед київських музикантів, бо мав хороший голос і хист до музики, співав у рок-гуртах.[2]. Ворог не дав йому написати свої кращі вірші й пісні.
Загинув 30 травня 2024 році поблизу н.п. Нью-Йорк, Донецької області. З честю виконавши свій військовий обов’язок, вірний військовій присязі й народу України.
Інтернет-видання "ЗМІСТ" — Новина про загибель.
Офіційна сторінка Лубенської міської ради — Новина про загибель, місце поховання і інформація про життєвий шлях.
- ↑ Волошина, Дарина (3 червня 2024). На Донеччині загинув 28-річний захисник з Полтавщини Сергій Іщенко. kremen.today (Uk) . КРЕМЕНЧУК TODAY. Процитовано 19 липня 2024.
- ↑ Зарудська, Анна (2 червня 2024). На щиті додому повернувся воїн з Лубенщини. kolo.news (Uk) . Коло. Процитовано 9 червня 2024.