Григулевич Йосип Ромуальдович — Вікіпедія
Григулевич Йосип Ромуальдович | |
---|---|
лит. Juozas Grigulevičius | |
![]() | |
Народився | 5 травня 1913[1] Вільнюс, Російська імперія |
Помер | 2 червня 1988[1] (75 років) Москва, СРСР |
Поховання | Нове Донське кладовище |
Країна | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Діяльність | шпигун, історик, дипломат, біограф, вбивця, розвідник, етнограф |
Галузь | етнографія, історія і історія релігії |
Alma mater | Сорбонна, Вища школа соціальних наук і Вища партійна школа при ЦК КПРС[d] |
Науковий ступінь | доктор історичних наук, доктор наук і 1965 |
Знання мов | російська[2] |
Заклад | KGB |
Учасник | німецько-радянська війна |
Членство | Російська академія наук і Академія наук СРСР |
Посада | посол |
Партія | КПРС і Комуністична партія Польщі |
Нагороди | |
Йосип Ромуальдович Григулевич (литовський варіант — Юозас Григулявичус (лит. Juozas Grigulevičius); псевдоніми: Артур, Макс, Мігель, Юзик, Падре, Феліпе; літературний псевдонім: І. Лаврецький; 5 травня 1913, Вільно, Російська імперія — 2 червня 1988, Москва, СРСР) — радянський розвідник-нелегал, згодом вчений-латиноамериканіст[3]: фахівець з етнографії та історії країн Латинської Америки, історії католицької церкви в Латинській Америці та інституту папства, діяч атеїстичної пропаганди. Дослідник нетрадиційних релігій і культів. Доктор історичних наук (1965), член-кореспондент АН СРСР (1979).
Народився 5 травня 1913 в сім'ї Ромуальда Григулевича і Надії Лаврецької, литовських караїмів, у Вільні (нині Вільнюс) Російської імперії.
У 1926 році, будучи учнем гімназії в Паневежисі (Литва), зайнявся підпільною комуністичною пропагандою. У 1930 році вступив у Комуністичну партію Польщі. У грудні 1931 року був заарештований у Вільні. У травні 1933 року відбувся судовий процес у справі нелегальної організації КП Західної Білорусії, в яку входив Григулевич. У серпні Григулевич був висланий з Польщі, і в жовтні поступив на навчання до Вищої школи соціальних наук при університеті Сорбонни.
Від 1933 року працював у МОДРі Франції. У серпні 1934 по лінії Комінтерну спрямований до Буенос-Айреса, від 1935 року працював у МОДРі Аргентини[4].
У травні 1937 року — керівник радянської розвідки ІНО НКВС Слуцький відправляє групу агентів, в тому числі Григулевича, в Барселону для придушення збройного виступу POUM[5].
20 червня група під керівництвом резидента НКВС в Іспанії А. М. Орлова, за участю Григулевича, викрадає з в'язниці і через два дні таємно вбиває лідера POUM Андреса Ніна.
У жовтні 1937 року працював в Іспанії на посаді перекладача резидентури іноземного відділу НКВС[6]. Бере участь у бойових діях на боці республіканців, знайомиться з мексиканським художником комуністом-сталіністом Давидом Сікейросом. Незабаром був відправлений до Москви для навчання на спецкурсах НКВС.
- Квітень 1938 — направлений в США під псевдонімом «Феліпе».
- Травень 1938 — направлений в Мексику для організації вбивства Л. Д. Троцького.
- Листопад 1939 — викликаний у Москву для звіту про хід операції по Троцькому.
- Лютий 1940 — повернення в Мексику.
- 24 травня 1940 — організував збройний напад на будинок Троцького в м. Койоакан. Групу грабіжників очолив мексиканський художник Сікейрос. Замах скінчився невдачею — Троцький залишився живий. Григулевичу і його майбутній дружині допоміг втекти від мексиканської поліції Пабло Неруда, тоді генеральний консул Чилі в Мехіко.
- Липень 1940 — від'їзд з Мексики в США.
- 24 грудня 1940 — повернувся до Аргентини.
- 6 червня — указом Президії Верховної Ради СРСР нагороджений орденом Червоної Зірки.
- Червень 1941 — призначений резидентом в Південній Америці. Займався створенням агентурної мережі ІНО НКВС в Аргентині, Чилі, Уругваї і Бразилії. Формував антифашистські диверсійні групи в нейтральній Аргентині («Д-група»).
- 1941-43 — організовує диверсії на кораблях, що постачають стратегічні матеріали до нацистської Німеччини (через Іспанію і Португалію).
- 1943 — резидентура НКВС зазнає великого тиску з боку поліцейських органів і спецслужб Аргентини. Григулевич вживає заходів по реорганізації мережі.
- Липень 1944 — згортання роботи резидентури в Аргентині.
- 29 жовтня 1944 — арешт багатьох учасників «Д-групи». Григулевич їде в Монтевідео. Перекидання архіву резидентури з Аргентини в Уругвай.
- Серпень-вересень 1945 — перебрався до Бразилії під іменем Теодоро Б. Кастро, громадянина Коста-Рики.
- 1946 — бразильський етап підготовки для закидання в Європу.
- Листопад 1947 — переїзд з Ріо-де-Жанейро в Москву після розриву радянсько-бразильських відносин.
- 1948 — навчання на курсах нелегалів в Москві. Підготовка легенди для роботи в Європі.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Josip_Broz_Tito_and_Iosif_Grigulevich.jpg/220px-Josip_Broz_Tito_and_Iosif_Grigulevich.jpg)
- 1949 — як резидент (псевдонім «Макс») відряджається в Італію.
- 1950 — налагодження імпортно-експортного «даху» в Італії.
- 1951 — активна дипломатична і розвідувальна робота в Італії.
- 14 травня 1952 — посол Коста-Рики Теодоро Б. Кастро (він же Й. Р. Григулевич) вручив вірчі грамоти президенту Італії. За сумісництвом посол — радянський розвідник представляв Коста-Рику при папському престолі у Ватикані і в Югославії. «Це було найвище досягнення радянської нелегальної розвідки», — зазначав Олег Гордієвський[7]. За наказом Сталіна готував замах на Тіто.
- Листопад 1953 — повернення в Москву. У Римі раптове зникнення костариканського посла разом з його дружиною та дочкою створило переполох, і чутки про залучення мафії.
- 1954—1955 — навчання у Вищій партійній школі.
- 1956 — Григулевич виведений з резерву нелегальної розвідки і направлений на роботу у Всесоюзне товариство культурних зв'язків із зарубіжними країнами.
- У 1970-ті роки за поданням голови КДБ СРСР Ю. В. Андропова нагороджений Орденом Червоного Прапора.
Під своїм ім'ям, а також псевдонімами В. Р. Лаврецький і В. Р. Григулевич-Лаврецький писав праці з історії країн Латинської Америки, біографії знаменитих людей (Болівар, Панчо Вілья, Міранда, Хуарес, Че Гевара, Альєнде, Сікейрос). Сумарний тираж книг Лаврецького, виданих лише в серії «Жизнь замечательных людей», становить 980 000 примірників.
Автор понад 30 наукових і науково-популярних книг, а також понад 400 других робіт, з історії Римо-католицької церкви, написаних як з позицій атеїзму і історичного матеріалізму, так і з урахуванням немарксистського зарубіжного досвіду[8]. Один з авторів «Атеїстичного словника».
В 1957 році вийшла перша наукова монографія В. Р. Григулевича «Ватикан. Релігія, фінанси і політика», яку автор захистив як кандидатську дисертацію з історії[9].
У 1960 році перейшов на роботу в Інститут етнографії АН СРСР (сектор Америки, Австралії і Океанії) на посаді старшого наукового співробітника. У 1961 році брав участь у створенні Інституту Латинської Америки; в 1965 році захистив докторську дисертацію по темі «Культурна революція на Кубі»[10].
З 1970 року обіймав посаду завідувача відділу — керівника сектору з вивчення зарубіжної етнографії (в 1982 році перетворено в сектор релігієзнавства та зарубіжної етнографії)[11]. Головний редактор журналу «Суспільні науки» (1976—1987).
15 березня 1979 року обраний членом-кореспондентом АН СРСР по Відділенню історії (загальна історія, в тому числі сходознавство), пізніше балотувався і в академіки[12].
2 червня 1988 року помер. Похований на Донському кладовищі в Москві[13].
- Дружина — мексиканка Лаура Агиляр Араухо (1916—1997)[14], з якою він познайомився, ховаючись після невдалого замаху на Троцького. В подальшому супроводжувала його при переїздах до Аргентини, Італії та Москви.
- Дочка — Григулевич Надія Йосипівна — етнолог, кандидат історичних наук, старший науковий співробітник сектора етнічної екології ІЕА РАН.
- книги
- Григулевич И. Р. Ватикан. Религия, финансы и политика. — М.: Госполитиздат, 1957.
- Боливар
- Симон Боливар / С предисл. П. Неруды. — М.: Соцэкгиз,1958;
- Симон Боливар / С предисл. П. Неруды. — М.: Прогресс, 1982.
- Григулевич И. Р. Боливар. — М.: Молодая гвардия, 1960; ЖЗЛ. Вып. 7 (295);
- Григулевич И. Р. Боливар. — М.: Молодая гвардия, 1966; ЖЗЛ. Вып. 7 (295);
- Григулевич И. Р. Боливар. — М.: Молодая гвардия, 1981; ЖЗЛ. Вып. 7 (295).
- Григулевич И. Р. Антинародная деятельность католической церкви (XVI—XX вв.). — В кн.: Куба. Историко-этнографические очерки. М, 1961.
- Григулевич И. Р. Тень Ватикана над Латинской Америкой. — М.: Изд-во АН СССР, 1961.
- Григулевич И. Р. Кардиналы идут в ад. — М.: Госполитиздат, 1961.
- Григулевич И. Р. Прикладная миссионерская этнография. — В кн.: Современная американская этнография. М., 1963.
- Григулевич И. Р. Католическая церковь в истории Эквадора. — В кн.: Эквадор. Историко-этнографические очерки. М., 1963
- Григулевич И. Р. Колонизаторы уходят — миссионеры остаются. — М.: Издательство АН СССР, 1963.
- Григулевич И. Р. Культурная революция на Кубе. — М.: Наука, 1965.
- Ефимов В. А., Ганионский С.А., Григулевич, И. Р. Нации Латинской Америки: формирование, развитие. — М.: Наука, Институт этнографии АН СССР, 1964. — 442 с.
- Миранда
- Григулевич И. Р. Миранда. — М.: Молодая гвардия, 1965; ЖЗЛ. Вып. 20 (414).
- Григулевич, И. Р. Miranda: La vida ilustre del precursor de la independencia de América Latina / José Grigulievich Lavretski [pseud.]; Pról. de Régulo Burelli Rivas. — Caracas : Ed. de la contraloria, 1974. — 269, [4] с. : ил., портр., факс.; 23 см. — (Colección Historia)
- Григулевич И. Р. Преступления инквизиции в Испанской Америке (XVI—XIX вв.). — «Новая и новейшая история», 1966, № 6; 1967, № 7.
- Григулевич И. Р. Боги в тропиках: Религиозные культы Антильских островов. М.: Наука, 1967.
- Григулевич И. Р. Христианство и расизм. — В кн.: «Нет!» расизму. М.. 1969.
- Григулевич, И. Р. Хуарес. — М.: Молодая гвардия, 1969; ЖЗЛ. Вып. 10 (470).
- Григулевич, И. Р. История инквизиции (XIII—XX вв.) [Текст] / И. Р. Григулевич ; Ин-т этнографии, АН СССР. — М. : Наука, 1970.
- Григулевич И. Р. «Мятежная» церковь в Латинской Америке. М., 1972.
- Эрнесто Че Гевара
- Григулевич, И. Р. Эрнесто Че Гевара. — М.: Молодая гвардия, 1972; ЖЗЛ. Вып. 5 (512);
- Григулевич, И. Р. Эрнесто Че Гевара. — М.: Молодая гвардия, 1973; ЖЗЛ. Вып. 5 (512);
- Григулевич, И. Р. Эрнесто Че Гевара. — М.: Молодая гвардия, 1978; ЖЗЛ. Вып. 5 (512);
- Григулевич, И. Р. Ερνεστο Τσε Γκουεβάρα / Ι. Λαβρετσκι [pseud.] ; μετάφραση : Αλεκος Κουτσουκαλης. — Αθήνα : Ακαδημος, 1979. — 400, [1] с. : ил., портр., факс.
- Григулевич, И. Р. Эрнесто Че Гевара. — [Пер.]. Алма-Ата: Казахстан, 1981;
- Григулевич, И. Р. Эрнесто Че Гевара [недоступне посилання] / И. Лаврецкий. — Таллин: Ээсти раамат, 1983. — 247 с. : 24 л. ил.
- Григулевич, И. Р. Эрнесто Че Гевара: [Пер. с рус.] / И. Лаврецкий. — М. : Прогресс, Б. г. (1989). — 295,[1] с., [25] л. ил.; 20 см. ISBN 5-01-002346-6
- Григулевич, И. Р. Эрнесто Че Гевара / И. Лаврецкий. — М. : ТЕРРА-Кн. клуб, 2002. — 335 с. : карты; 21 см. — (Портреты). ISBN 5-275-00694-2
- Григулевич И. Р. Крушение иезуитского ордена в колониальной Америке. — «Новая и новейшая история», 1973. № 5, 6.
- Григулевич И. Р. Фостер [под псевдонимом И. Р. Григорьев]. — М.: Молодая гвардия, 1974; ЖЗЛ. Вып. 15 (556).
- Сальвадор Альенде
- Григулевич И. Р. Сальвадор Альенде. — М.: Молодая гвардия, 1974; ЖЗЛ. Вып. 11 (543);
- Григулевич И. Р. Сальвадор Альенде. — М.: Молодая гвардия, 1975; ЖЗЛ. Вып. 11 (543).
- Григулевич, И. Р. Франсиско де Миранда и борьба за независимость Испанской Америки. — М.:Наука, 1976. — 273 с.
- Григулевич И. Р. Рабство и церковь в колониальной испано-португальской Америке // «Новая и новейшая история», 1976, № 5.
- Григулевич И. Р. Крест и меч: Католическая церковь в Испанской Америке, XVI—XVIII вв. / Отв. ред. И. А. Крывелев; Институт этнографии имени Н. Н. Миклухо-Маклая АН СССР. — М. : Наука, 1977. — 296 с. — 31 000 екз. (в пер. или обл.) копия
- Григулевич, И. Р., Дарусенков О. Т., Зорина А. М., Ларин Е. А., Нитобург Э. Л. Очерки истории Кубы. — М.: Наука, 1978. — 603 с. (Предисл. Р. Кастро Рус)
- Григулевич, И. Р. Хосе Марта — предвестник кубинской революции. — М.: Наука, 1979.
- Григулевич, И. Р. Сикейрос / И. Р. Григулевич. — М. : Искусство, 1980. — 248 с. : ил., 33 л. ил., цв. ил.; 21 см. — (Сер. «Жизнь в искусстве»)
- Григулевич И. Р. История инквизиции. — М.: Прогресс, 1980.
- Федосеев П. Н., Григулевич И. Р., Маслова Н. И. A History of US Armed Interventions «Social Sciences Today» Editorial Board, USSR Academy of Sciences, 1980
- Григулевич И. Р. Католицизм и свободомыслие Латинской Америки в XVI—XX вв.: Документы и материалы. — М.: Наука, 1980.
- Григулевич, И. Р. Церковь и олигархия в Латинской Америке, 1810—1959 / И. Р. Григулевич. — М. : Наука, АН СССР, Ин-т этнографии им. Н. Н. Миклухо-Маклая, 1981. — 327 с. : ил.
- Папство. Век XX
- Григулевич, И. Р. Папство. Век XX. — М.: Полиздат, 1974. — 424 с.
- Григулевич, И. Р. Папство. Век XX / И. Р. Григулевич. — 2-е изд., доп. — М. : Политиздат, 1981. — 532 с. : ил.
- Григулевич, И. Р. Папство. Век XX. Пер. со 2-го рус. изд. / И. Григулевич. — Вильнюс: Минтис, 1982. — 358 с. : ил.
- Григулевич, И. Р. Папство. Век XX / И. Григулевич. — М. : Прогресс, 1982. — 356 с.
- Григулевич, И. Р. Папство. Век XX: От Льва XIII до Иоанна-Павла II [Перевод] / И. Р. Григулевич; [Авт. предисл. Х. Мохр]. — 2-е изд., доп. — М. : Прогресс, 1984. — 266 с.
- Григулевич, И. Р. Папство. Век XX: [Пер. с рус.] / И. Р. Григулевич. — Будапешт: Изд-во им. Кошута ; Ужгород: Карпати, 1986. — 329, [12] с., [12] л. ил.
- Григулевич, И. Р. Папство. Век XX: [Пер. с рус.] / И. Григулевич. — Рига: Авотс, 1986. — 412,[1] с. : ил.
- Григулевич, И. Р. Папство. Век XX: [Пер. с рус.] / И. Р. Григулевич. — Киев: Политиздат Украины, 1988. — 543,[1] с. : ил.; 17 см. ISBN 5-319-00140-1
- Григулевич, И. Р. Папство. Век ХХ / И. Р. Григулевич. — [3. изд., испр. и доп.]. — М.: ТЕРРА-Кн. клуб, 2003 (ОАО Яросл. полигр. комб.). — 366, [1] с.; 21 см. — (Боги и ученые). ISBN 5-275-00759-0
- Григулевич, И. Р. Симон Боливар [1783-1830] / И. Лаврецкий. — М. : Прогресс, 1982. — 191 с. : 17 л. ил.
- Расы и народы
- Races and Peoples. Contemprorary Ethnic and Racial Problems. — Progress Publishers, 1974. — 340 P.
- Расы и народы: Соврем. этн. и расовые пробл. Ежегодник / АН СССР, Ин-т этнографии им. Н. Н. Миклухо-Маклая; [Редкол.: И. Р. Григулевич (отв. ред.) и др.]. — [Вып.] 11. — М. : Наука, 1981. — 303 с.
- Расы и народы: Соврем. этн. и расовые пробл. Ежегодник / АН СССР, Ин-т этнографии им. Н. Н. Миклухо-Маклая; [Редкол.: И. Р. Григулевич (отв. ред.) и др.]. — [Вып.] 12. — М. : Наука, 1982. — 317 с.
- Расы и народы: Соврем. этн. и расовые пробл. Ежегодник / АН СССР, Ин-т этнографии им. Н. Н. Миклухо-Маклая; [Редкол.: И. Р. Григулевич (отв. ред.) и др.]. — [Вып.] 13. — М. : Наука, 1983. — 285 с.
- Расы и народы: Соврем. этн. и расовые пробл. Ежегодник / АН СССР, Ин-т этнографии им. Н. Н. Миклухо-Маклая; [Редкол.: И. Р. Григулевич (отв. ред.) и др.]. — [Вып.] 14. — М. : Наука, 1984. — 294 с. : ил.
- Расы и народы: Ежегодник / АН СССР, Ин-т этнографии им. Н. Н. Миклухо-Маклая; [Редкол.: И. Р. Григулевич (отв. ред.) и др.]. — [Вып.] 15. — М. : Наука, 1985. — 295,[1] с. : ил.
- Расы и народы: Ежегодник / АН СССР, Ин-т этнографии им. Н. Н. Миклухо-Маклая ; Отв. ред. И. Р. Григулевич. — [Вып.] 16. — М. : Наука, 1986. — 287,[1] с.
- Расы и народы: Ежегодник / АН СССР, Ин-т этнографии им. Н. Н. Миклухо-Маклая ; Отв. ред. И. Р. Григулевич. — [Вып.] 17. — М. : Наука, 1987. — 271,[1] с. : ил.
- Религии мира: Ежегодник / [АН СССР, Ин-т востоковедения, Ин-т этнографии им. Н. Н. Миклухо-Маклая] ; Редкол.: И. Р. Григулевич (пред.) и др. — М. : Наука, 1982-. — 22 см. 1987. — М. : Наука, 1989. — 247 с. ISBN 5-02-016975-7
- Идейное наследие Сандино
- Идейное наследие Сандино: (Сб. документов и материалов). [Пер. с исп.] / Под ред. И. Р. Григулевича и др.; Вступ. ст. И. Р. Григулевича, М. Ф. Кудачкина [с. 3-31]. — М. : Прогресс, 1982. — 333 с.; 20 см.
- Идейное наследие Сандино: Сб. документов и материалов. [Пер. с исп.] / Под ред. И. Р. Григулевича и др.; Вступ. ст. И. Р. Григулевича, М. Ф. Кудачкина [с. 3-30]. — М. : Прогресс, 1985. — 360 с.
- Религии мира: История и современность.
- Григулевич, И. Р., Щапов, Я. Н.,Кислова, А. А. Религии мира: История и современность: Ежегодник / АН СССР, Ин-т востоковедения; Редкол.: И. Р. Григулевич (пред.) [и др.]. — М. : Наука, 1982. — 285 с. — 21 см. ISBN 5-02-016975-7 (Изд-во 1999 : Вестком; Изд-во 2003, 2004: Наука)
- Григулевич, И. Р., Щапов, Я. Н.,Кислова, А. А. Религии мира: История и современность. Ежегодник / [АН СССР, Ин-т востоковедения] ; Редкол.: И. Р. Григулевич (пред.) и др. — М. : Наука, 1983. — 255 с.
- Григулевич, И. Р., Щапов, Я. Н.,Кислова, А. А. Религии мира: Ежегодник / [АН СССР, Ин-т востоковедения ; Редкол.: И. Р. Григулевич (пред.) и др.]. — М. : Наука, 1982-. — 22 см. 1985. — М. : Наука, 1986. — 297,[3] с.
- Григулевич, И. Р., Щапов, Я. Н.,Кислова, А. А. Религии мира: Ежегодник / [АН СССР, Ин-т востоковедения] ; Редкол.: И. Р. Григулевич (пред.) и др. — М. : Наука, 1982-. — 23 см. 1986. — М. : Наука, 1987. — 287 с.
- Пророки «новой истины»
- Григулевич, И. Р. Пророки «новой истины»: Очерки о культах и суевериях соврем. капиталист. мира / И. Р. Григулевич. — М. : Политиздат, 1983. — 303 с. : ил.
- Григулевич, И. Р. Пророки «новой истины»: Очерки о культах и суевериях современ. капиталист. мира: [Перевод] / И. Р. Григулевич. — Ереван: Айастан, 1989. — 293,[2] с. : ил.; 21 см. ISBN 5-540-00039-0
- Григулевич, И. Р. Дорогами Сандино / И. Григулевич. — М. : Мол. гвардия, 1984. — 192 с. : ил., 8 л. ил.; 20 см.
- Инквизиция
- Григулевич И. Р. Инквизиция. — М.: Политиздат, 1976 — с.448
- Григулевич, И. Р. Инквизиция / И. Р. Григулевич. — 3-е изд. — М. : Политиздат, 1985. — 448 с. : 8 л. ил.; 21 см. — (Б-ка атеист. лит.)
- Григулевич, И. Р. Инквизиция / И. Р. Григулевич. — М. : ТЕРРА-Кн. клуб, 2002. — 479, [1] с.; 21 см. — (Боги и ученые). ISBN 5-275-00558-X копия (rar)
- Григулевич, И. Р., Гавриков Ю. П. История изумрудной страны. — М.: Наука, 1985. — 123 с.
- Григулевич, И. Р. Борцы за свободу Латинской Америки: [Пер. с рус.] / Иосиф Григулевич. — М. : Прогресс, Б. г. (1988). — 407 с. : ил.; 21 см. — (Века и люди). ISBN 5-01-000632-4
- Григулевич, И. Р. Латинская Америка: церковь и революционное движение, 1960 — нач. 80-х гг. / И. Р. Григулевич; Отв. ред. В. А. Тишков; АН СССР, Ин-т этнографии им. Н. Н. Миклухо-Маклая. — М. : Наука, 1988. — 170,[4] с.; 20 см. ISBN 5-02-009944-9
- Григулевич, И. Р. Локальные и синкретические культы: [Сб. ст.] / АН СССР, Ин-т этнологии и антропологии им. Н. Н. Миклухо-Маклая; Отв. ред. С. А. Арутюнов. — М. : Наука, 1991. — 320 с. — (Религии в XX веке. Редкол.: И. Р. Григулевич (гл. ред.) и др.). ISBN 5-02-017122-0
- Григулевич, И. Р. Панчо-Вилья. — М.: Молодая гвардия, 1962. — 255 с.
- Григулевич, И. Р. Панчо-Вилья [1878-1923 : Один из руководителей буржуаз.-демокр. революции в Мексике: Пер. с рус.] / Иосиф Григулевич. — М. : Прогресс, Б. г. (1991). — 232 с. : ил.; 20 см. — (Века и люди. 500-летие открытия Америки: встреча культур и континентов). ISBN 5-01-002643-0
- статьи
- Григулевич И. Р. Новое и старое в латиноамериканском католицизме // Вопросы научного атеизма. Вып. 6. II Ватиканский собор (замыслы и итоги). — 20000 прим.
- Григулевич И. Р. Католики, марксисты и революционный процесс в Латинской Америке // Вопросы научного атеизма. Вып. 16. — 18300 прим.
- Григулевич И. Р. Католики и фашистский переворот в Чили // Вопросы научного атеизма. Вып. 18. — 17000 прим.
- Григулевич И. Р. Католики и революционный процесс (Испания, Португалия, страны Латинской Америки) // Вопросы научного атеизма. Вып. 20. Актуальные проблемы истории атеизма и религии. — 19200 прим.
- ↑ а б в Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ Identifiants et Référentiels — ABES, 2011.
- ↑ Рашкова Р. Т. Ватикан и современная культура. — М.: Политиздат, 1989. — С.394 — 416 с. с.:ил. ISBN 5-250-00386-9
- ↑ Фельштинский Ю. Г. Вожди в законе. — М.:Терра-Книжный клуб, 2008. — 384 с. ISBN 978-5-275-01878-3 — C.344-345
- ↑ Иосиф Григулевич. Архів оригіналу за 21 квітня 2005. Процитовано 24 квітня 2018.
- ↑ Нил Никандров. Григулевич. М., 2005. ISBN 5-235-02825-2 — С. 54—55, 57, 63, 70
- ↑ Штирлиц[недоступне посилання]
- ↑ Чернявский Г. И. Иосиф Григулевич: учёный и убийца [Архівовано 28 червня 2008 у Wayback Machine.] // «Вестник», № 25(284) от 4 декабря 2001 г.
- ↑ Прудникова Е., Горчаков О., Попов А. Ю., Цветков А. И., Папоров Ю. Н. Легенды ГРУ [Архівовано 19 квітня 2022 у Wayback Machine.]. — СПб.:Издательский дом «Нева», 2005. — 640 с. ISBN 5-7654-4605-1 — С. 612, 619
- ↑ Некролог И. Р. Григулевича [Архівовано 25 квітня 2022 у Wayback Machine.]// Новая и новейшая история, Выпуски 4-6. Изд-во «Наука», 1988. — С. 273—238
- ↑ Вопросы научного атеизма [Архівовано 5 січня 2022 у Wayback Machine.], Том 18. — М.: Мысль, 1975. — С.384
- ↑ Комнин А. Доктор истории [Архівовано 9 липня 2018 у Wayback Machine.] // «Огонек», № 22, 2003.
- ↑ Могила И. Р. Григулевича
- ↑ Москва. Новое Донское кладбище. Архів оригіналу за 11 січня 2018. Процитовано 10 січня 2018.
- Зенькович Н. А. Собрание сочинений. Т.6: Покушения и инсценировки: От Ленина до Ельцина [Архівовано 19 квітня 2022 у Wayback Machine.]. — М.:ОЛМА-ПРЕСС, 2004. — 636 с.:ил. ISBN 5-224-00843-3, ISBN 5-224-02152-9 (т.6)
- Зорин. Л. Г. Медный закат [Архівовано 31 березня 2018 у Wayback Machine.] // Знамя. — 2008. — № 2.
- Ларин Е. А. Большая российская энциклопедия : [в 36 т.] / председ. ред. кол. Ю. С. Осипов, отв. ред. С. Л. Кравец. — М. : Науч. изд-во «БРЭ», 2007. — Т. 8. Григорьев — Динамика. — С. {{{сторінки}}}. — ISBN 978-5-85270-338-5. (рос.)
- Никандров Н. Иосиф Григулевич. Разведчик, «которому везло». — М. : Молодая гвардия, 2005. — 448 с. — (ЖЗЛ; Вып. 967). — 5000 экз. — ISBN 5-235-02825-2Никандров Н. Иосиф Григулевич. Разведчик, «которому везло». — М. «Молодая гвардия», 2005. — 448 с. — (ЖЗЛ; Вып. 967). — 5000 экз. — ISBN 5-235-02825-2
- Поляков Ю. А. Штрихи к портрету члена-корр. РАН И. Р. Григулевича // Новая и новейшая история. 2007. № 4;
- Рапопорт В. Григулевич и другие [Архівовано 24 жовтня 2013 у Wayback Machine.] // «Чайка»
- Степанков В. Н., Киселёв А. В., Шарапов Э. П. Чекисты Сталина [Архівовано 19 квітня 2022 у Wayback Machine.]. — СПб.:Издательский дом «Нева», 2006. — 640 с. ISBN 5-7654-4606-X
- Чернявский Г. И. ИОСИФ ГРИГУЛЕВИЧ: УЧёНЫЙ И УБИЙЦА [Архівовано 28 червня 2008 у Wayback Machine.]//журнал Вестник, № 25(284) от 4 декабря 2001 г.
- Чиков В. М. Суперагент Сталина: тринадцать жизней разведчика. — М.: Вече, 2006. — 378, [1] с., [8] л. ил., портр.; 21 см. — (Досье эпохи). ISBN 5-9533-1621-6.
- Чиков В. М. Наш человек в Ватикане или Посол чужой страны, М., 2009. ISBN 978-5-9950-0051-8.
- Персональна сторінка Иосифа Ромуальдовича Григулевича на офіційному сайті РАН (рос.)(рос.)
- Біографія на сайті СЗР
- Сторінка на сайті ІЕА РАН
- Історична довідка [Архівовано 16 січня 2021 у Wayback Machine.] на сайті Архіву РАН
- «Його скрізь приймали за свого» [Архівовано 26 травня 2018 у Wayback Machine.] // НВО від 05 вересня 2008
- «Йосип Григулевич: вчений і розвідник», ИТАР-ТАСС, 11.05.2006 р. // сайт СЗР Росії
- Ніл Нікандров. [Архівовано 20 липня 2017 у Wayback Machine.] Рядовий Комінтерну по кличці «Мігель» [Архівовано 20 липня 2017 у Wayback Machine.]
- Мігель, він же Радянський Лоуренс
- «Зниклий посол»
- Як МДБ боролося з сіоністами в Східній Європі
|