Карло Маратті — Вікіпедія
Карло Маратті також Карло Маратта (італ. Carlo Maratti, також Carlo Maratta, 15 травня, 1625 — 15 грудня, 1713) — італійський художник доби бароко.
Народився в провінції Марке, куди приїздив декілька разів вже уславленим художником. Його справжнє прізвище Маратта, але в Римі, де він жив і працював, прізвище вимовляли як Маратті.
Художні здібності виявилися рано, тому батьки віддали хлопця в 11 років в майстерню художника Андреа Саккі. Учень не покидав Андреа Саккі і після закінчення навчання, ставши його помічником.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/3209_-_Roma_-_S._Maria_degli_Angeli_-_Tomba_Carlo_Maratta_-_Foto_Giovanni_Dall%27Orto_18-June-2007.jpg/150px-3209_-_Roma_-_S._Maria_degli_Angeli_-_Tomba_Carlo_Maratta_-_Foto_Giovanni_Dall%27Orto_18-June-2007.jpg)
Робив вівтарні картини, фрески в римських церквах, працював портретистом. У 1704 р. отримав від папи римського звання лицаря. Король Франції Людовик XIV призначив його придворним художником з правом проживання в Римі.
Талант майстра поціновували у Ватикані і довірили реставрацію фресок Рафаеля Санті, а також деяких скульптур.
Помер у Римі, поховали в церкві Санта Марія дель Анджелі е деї Мартірі. Могила збережена.
В італійців портретне зображення на картині у вигляді погруддя називається голови. Вони рано звернули увагу на вікові зміни обличчя людей і залюбки фіксували їх. Особливо старанно відтворювали обличчя малих дітей та літніх людей, особливо якщо обличчя людини мало привабливі риси, бо італійці божеволіли від пластичної краси людини взагалі. В добу італійського бароко до цих голів додались зображення чимось незвичних для пересічних італійців рис або того, що було екзотичним (зображення африканців, мусульман у їх неєвропейському одязі, мешканців Балкан з їх колоритними обличчями, мовами, звичками, одягом, таким відмінним від італійського). В цьому відбилося зацікавлення італійського бароко до всього незвичного, нетипового, екзотичного.
Зображення хворих чи померлих дозволялись лише тоді, якщо це був біблійний сюжет або зображення кари небесної за гріхи людства. В Римі, де папа римський та його оточення офіційно підтримували академізм з його настановами зображувати ідеальне, вишукане і красиве, з'явилась утома від штучно виправленої натури, коли старанно нехтували зображеннями хворих, немічних, кривоногих, горбунів.
У добу бароко, коли зображення ідеальних осіб набридало, почали звертатися до зображення доволі реалістичних, майже натуралістичних голів. Так виникли так звані характерні голови, зображення портретні, без рук і побутових подробиць, котри відволікали від спостережень індивідуальних облич. Карло Маратті був непоганим портретистом, автором низки офіційних парадних портретів і портретів інтимних з дорогих для нього людей. Тому на якомусь етапі власної художньої кар'єри перейшов до створення характерних голів з незнайомців, що вразили сучасників реалізмом, подачею неідеалізованих особистостей, готових хильнути, смачно вилаятись, вкрасти щось дрібне, а потім щиро каятися в храмі. Так поряд з ідеалізованими мадоннами та святими католицької церкви з'явилися зображення моряків і піратів, ринкових шахраїв і селюків з Балкан та ведмежих кутків самої Італії, утомлених пілігрімів, що йшли поклонитися святим місцям. Створення характерних голів у Карло Маратті дозволило по новому заблищати його подорослівшаму, змужнілому таланту, що не відвернувся від непривабливої, але такої багатої на розмаїття реальності.
- Карло Маратті. "Невдомий молодик "
- Карло Маратті. "Чернець Люк Ваддинг ", Національна галерея Ірландії
- Карло Маратті. «Джованна Гарцоні», Асколі Пічено, Міська пінакотека
- Карло Маратті. "Фаустина Маратті як Алегорія славетного живопису ". Галерея палаццо Корсіні, Рим.
Мав велику майстерню в Римі. Серед учнів Карло Маратті — декілька вихідців із Польщі та міста Львів, серед яких — Мартин Альтомонте, Шимонович-Семигиновський Юрій Елевтерій, Шимон Чехович.
Серед італійських та європейських учнів Карло Маратті, що користувалися його порадами:
- Андре Ленотр
- Антоніо Балєстра
- Франческо Боккачіні
- Джироламо Ферроні
- Годфрі Неллер
- Теодор ван Лун
- Агостіно Мазуччі
- Андреа Прокаччіні
- Франческо Тревізані
- Жерар Одран та інші.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/db/Robertspencer1641.jpg/200px-Robertspencer1641.jpg)
- Портрет Андреа Саккі, Прадо, Мадрид
- Портрет Джованни Гарцоні
- Портрет графа Роберта Спенсера
- Івн Богослов на острові Патмос, Ріксмузей, Амстердам
- Папа римський Климент IX, Ермітаж
- Кардинал Джакомо Роспільйозі, Кембридж
- Портрет Марії Маддалени Роспільйозі, Лувр
- Дідона та Еней в пейзажі
- церква Св. Йосипа, Різдво Христове, Рим
- ц-ва Св. Ісідора. Сцени життя Св. йосипа, (фрески)
- ц-ва Санта Марія Романа, Різдво
- ц-ва Санта Марія дель Пополо, вівтав «Непорочне зачаття»
- Клеопатра, Національний музей Палаццо Венеція, Рим
- ц-ва Санта Марія Валічелла, Мадонна з немовлям, янголами та святими, вівтар, Рим
- Марія Сніжна, галерея Паллавічіні
- Палац Альтьєрі, Милосердя
- Мадонна з немовлям, Втеча Св. Родини в Єгипет Художньо-історичний музей, Відень
- Поклоніння пастухів Христу немовляті, Ермітаж.
- Декоративні фрески (палаццо Альтьєрі, вілла Фальконьєрі у Фраскатті).
- Карло Маратті. «Портрет Андреа Саккі»
- Карло Маратті. «Богородиця і три Марії у гробу Господнього»
- Карло Маратті. Непорочне зачаття
- Карло Маратті. «Папа римський Климент IX»
- ↑ http://explore.rkd.nl/explore/artists/52447 — Інститут історії мистецтва Нідерландів.
- ↑ https://www.britannica.com/biography/Carlo-Maratta
- ↑ https://brockhaus.de/ecs/enzy/article/maratta-carlo
- ↑ http://pba-opacweb.lille.fr/fr/search-notice?type=list&filters%5Bfacets.id%5D%5B%5D=5cc2aee05c0284355b8b4f68
- ↑ https://collections.mcq.org/recherche?constituentID=11566
- ↑ https://americanart.si.edu/collections/search/artist/?id=3102
- ↑ https://www.museabrugge.be/collection/work/id/0020_GRO0593_III
- ↑ https://web.archive.org/web/http://wallachprintsandphotos.nypl.org/catalog/84712
- ↑ колекція Бойманса онлайн — 2010.
- Ilustrowana encyklopedia Trzaski, Everta i Michalskiego (tom 5)
- Wielka ilustrowana encyklopedia Gutenberga (1928—1934)
- Amalia Mezzetti, Contributi a Carlo Maratti in «Rivista dell'Istituto Nazionale d'Archeologia e Storia dell'Arte» n. 4 (1955), pp. 253–354
- Amalia Mezzetti, Carlo Maratti: altri contributi in «Arte antica e moderna» n. 4 (1961), pp. 377–387
- L'opera incisa di Carlo Maratti catalogo della mostra a cura di Paolo Bellini (1977)
- Anthony Blunt, Maestri romani del Sei e Settecento: Domenichino, Sacchi, Lanfranco, Bernini, Pietro da Cortona, Testa, Mola, Sassoferrato, Maratta, Panini, Piranesi, etc… (1980)