Крейсери типу «Партенопе» — Вікіпедія
Крейсери типу «Партенопе» | ||
---|---|---|
Classe Partenope | ||
![]() | ||
Служба | ||
Тип/клас | Торпедний крейсер | |
Держава прапора | ![]() | |
Замовлено | 8 | |
Закладено | 8 | |
Спущено на воду | 8 | |
Виведений зі складу флоту | 7 | |
Загибель | 1 | |
Ідентифікація | ||
Параметри | ||
Тоннаж | 821-931 т | |
Довжина | 73,1 м | |
Ширина | 8,22 м | |
Висота | 3,48 м | |
Бронювання | палуба - 41 мм бойова рубка - 41 мм | |
Технічні дані | ||
Рухова установка | 4 парових котли 2 парові машини потрійного розширення | |
Потужність | 3 884 - 4 422 к.с. | |
Швидкість | 18-20 вузли | |
Дальність плавання | 1800 миль на 10 вузлах | |
Екіпаж | 96-121 | |
Озброєння | ||
Артилерія | 1 x 120-мм гармата «QF 4.7-inch Gun Mk I–IV» 6 x 57-мм гармат «QF 6» 3 x 37-мм гармати | |
Торпедно-мінне озброєння | 5-6 x 450-мм торпедних апаратів |
Крейсери типу «Партенопе» (італ. Classe Partenope) — серія торпедних крейсерів Королівських ВМС Італії кінця XIX століття;
Наприкінці XIX століття у військово-морській теорії набув популярності напрямок «Молода школа». Відповідно до цієї концепції пропонувалась відмова від досягнення переваги у броненосцях. Натомість пропонувалось будівництво малих кораблів, озброєних торпедами, які могли би знищувати набагато більші військові кораблі, а також крейсерів, які би завдавали ударів по ворожому узбережжю та знищували морську торгівлю противника, підриваючи його економічний потенціал.
У рамках цієї концепції італійський кораблебудівник Бенедетто Брін, який до того спроєктував ряд броненосців італійського флоту, розробив проєкт торпедних крейсерів типу «Фольгоре». На базі цих ідей Карло Вінья спроєктував крейсери типу «Партенопе».
Суцільнометалевий корпус кораблів мав довжину 73,1 м, ширину 8,22 м та осадку 3,48 м. Його захищала броньована палуба товщиною 41 мм. Бронювання бойової рубки також становило 41 мм.
Силова установка складалась з 4 парових котлів та двох вертикальних парових машин потрійного розширення потужністю 3 884 - 4 422 к.с., що забезпечувало швидкість у 18-20 вузлів.
Озброєння складалось з однієї (на «Карпері» - двох) 120-мм гармати «QF 4.7-inch Gun Mk I–IV», шести 57-мм гармат «QF 6» та трьох 37-мм гармати. На «Партенопе» та «Карпері» було встановлено 5, на решті кораблів - 6 торпедних апаратів калібром 450 мм.
- Conway's All the World's Fighting Ships, 1860—1905. — London: Conway Maritime Press, 1979. — ISBN 0 85177 133 5 (англ.)