Partenope (1890) — Вікіпедія
Крейсер «Партенопе» | ||
---|---|---|
Partenope | ||
![]() | ||
Служба | ||
Тип/клас | Торпедний крейсер тип «Партенопе» | |
Держава прапора | ![]() | |
Корабельня | «Regio Cantiere di Castellammare di Stabia», Кастелламмаре-ді-Стабія | |
Закладено | 8 червня 1888 року | |
Спущено на воду | 23 грудня 1889 року | |
Введено в експлуатацію | 11 вересня 1890 року | |
Загибель | Потоплений 24 березня 1918 року | |
Ідентифікація | ||
Параметри | ||
Тоннаж | 833 т | |
Довжина | 73,1 м | |
Ширина | 8,22 м | |
Висота | 3,48 м | |
Бронювання | палуба - 41 мм бойова рубка - 41 мм | |
Технічні дані | ||
Рухова установка | 4 парових котли 2 парові машини потрійного розширення | |
Потужність | 3 884 - 4 422 к.с. | |
Швидкість | 18-20 вузли | |
Дальність плавання | 1800 миль на 10 вузлах | |
Екіпаж | 96-121 | |
Озброєння | ||
Артилерія | 1 x 120-мм гармата «QF 4.7-inch Gun Mk I–IV» 6 x 57-мм гармат «QF 6» 3 x 37-мм гармати | |
Торпедно-мінне озброєння | 5 x 450-мм торпедних апаратів |
Крейсер «Партенопе» (італ. Minerva) — торпедний крейсер однойменного типу Королівських ВМС Італії кінця XIX століття.
Крейсер «Партенопе» був закладений 8 червня 1888 року на верфі «Regio Cantiere di Castellammare di Stabia» у місті Кастелламмаре-ді-Стабія. Спущений на воду 23 грудня 1889 року, вступив у стрій 11 вересня 1890 року.
Після вступу у стрій корабель був включений до складу 2-го Дивізіону італійського флоту. У 1895 року, разом з іншими італійськими кораблями здійснив візит у Спітхед (Велика Британія). Того ж року у складі італійської ескадри брав участь у поході міжнародних військово-морських сил біля берегів Криту, де напруга у стосунках між Грецією та Османською імперією зрештою переросла у греко-турецьку війну.
У 1904 році був переведений до складу 1-ї Ескадри. Протягом 1906-1908 років корабель пройшов модернізацію, під час якої був перетворений на мінний загороджувач. На кораблі були встановлені нові нафтові котли та зменшена кількість озброєння: залишились дві 76,2-мм, чотири 57-мм та дві 37-мм гармати. Також було встановлене обладнання для постановки 60 мін.
Під час італійсько-турецької війни корабель був включений до складу 2-го Дивізіону 1-ї Ескадри. У листопаді 1911 року разом з крейсерами «Карло Альберто», «Лігурія» та міноносцем «Чіньо» (італ. Cigno) здійснював вогневу підтримку гарнізону Триполі під час турецьких атак. У грудні «Партенопе» разом з крейсером «Лігурія»]та міноносцями «Дардо» і «Еуро» взяв участь в обстрілах портів Зуара, Місурата та Аргуб.
Після вступу Італії у Першу світову війну та після втрати декількох кораблів командувач італійським флотом Паоло Таон ді Ревель, зважаючи на небезпеку від підводних човнів та мін противника, обмежив активне використання великих кораблів в Адріатичному морі. Натомість малі кораблі та катери залучались до блокади та постановки мін біля австро-угорського узбережжя. У рамках цієї стратегії використовувались кораблі «Мінерва», «Партенопе» та «Гоїто», які ставили міни біля ворожого узбережжя.
24 березня 1918 року «Партенопе» був потоплений австро-угорським підводним човном «UC-67» поблизу Бізерти у точці з координатами 37°53′ пн. ш. 10°10′ сх. д. / 37.883° пн. ш. 10.167° сх. д.[1].
- Conway's All the World's Fighting Ships, 1860—1905. — London: Conway Maritime Press, 1979. — ISBN 0 85177 133 5 (англ.)
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 14 серпня 2020. Процитовано 16 грудня 2017.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання)